Det finns inga dåliga knappar, bara dåliga människor.
Hur låter det? Okej?
[Små saker.]
[Stora idéer.]
[Isaac Mizrahi om knappen.]
Ingen vet vem som uppfann knappen.
Den kan ha dykt upp så tidigt som 2 000 år före vår tideräkning.
Först var den bara dekorativ,
något vackert som syddes fast på kläderna.
3 000 år senare
uppfann någon äntligen knapphålet
och plötsligt blev knappar användbara.
Knappen och knapphålet är en så bra uppfinning.
Knappen glider inte bara genom hålet
utan faller också på plats
så att den sitter säkert och inte går upp.
Knappens utformning har inte förändrats så mycket sedan medeltiden.
Designen är en av de mest hållbara i världshistorien.
Jag tycker bäst om de runda knapparna.
Antingen är de välvda med en liten ögla på baksidan
eller också runda, med eller utan kant,
och två eller fyra hål.
Knapphålet är nästan viktigare än knappen.
Man räknar ut storleken så här:
Knappens diameter plus knappens tjocklek
plus lite extra.
Innan knappen fanns var kläderna större,
mer oformliga,
ock folk ålade sig in i dem
eller lindade tyget om sig.
Men sedan blev modet mer kroppsformat
när vi upptäckte knappens användningsområden.
En gång i tiden var det enda sättet att få kläderna att forma sig efter kroppen.
Jag tror att anledningen till att knappen överlevt så länge
är att den faktiskt fungerar för att hålla ihop kläderna.
Dragkedjor går sönder.
Kardborrband låter och slits ut efter ett tag.
Om en knapp faller av syr man bara fast den igen.
Knappen är helt enkelt där för att stanna.
Det är inte bara världens enklaste design
utan också ett fantastiskt trenduttryck.
När jag var liten stickade mamma en jättefin tröja åt mig.
Jag tyckte inte om den.
Men så hittade jag några knappar
och så fort de sytts fast på tröjan älskade jag den.
Om du inte har bra smak och har svårt att välja knapp,
låt någon annan göra det.
Jag menar det verkligen.