היי, אני ג'ון גרין; זה קורס מזורז בהיסטוריה עולמית
והיום אנחנו הולכים לדבר על ישו.
זה מטבע רומי מהתקופה בה ישו נולד באימפריה הרומית,
והוא מכנה את אוגוסטוס, הקיסר,בנו של אלוהים.
אז בואו רק נצהיר קודם כל שב-4 לפנה"ס, להיות בנו של אלוהים,
או לפחות להיות בנו של אל כלשהו, לא היה דבר חריג במיוחד.
אבל שיהודי עני יהיה בנו של אלוהים - זה כבר חדש.
קורס מזורז
היסטוריה עולמית
הנצרות
יש להתחיל כל בחינה של הנצרות ביהדות, כי ישו נולד יהודי,
והוא גדל במסורת היהודית.
הוא היה אחד מהמורים הרבים שהפיצו את רעיונותיהם במחוז יהודה הרומאי באותה העת,
והוא היה חלק ממסורת משיחית,
שמסייעת לנו להבין מדוע לא חשבו עליו רק כמורה, אלא כמשהו שהוא הרבה, הרבה יותר מזה.
בואו נלך ישר לבועת המחשבה היום.
האנשים שיהפכו לאחר מכן ליהודים, היו רק אחד מהעמים השבטיים הרבים
שחיו בעולם הסהר הלא-כל-כך-פורה של מסופוטמיה לאחר המהפכה החקלאית.
העברים העריצו במקור אלים רבים,
והקריבו להם קורבנות במטרה להביא מזג אוויר טוב ועושר.
אבל בסופו של דבר, הם פיתחו דת שבמרכזה עמד רעיון,
שמאוחר יותר יהפוך למרכזי בדתות מערביות אחרות.
זה היה המונותאיזם, הרעיון לפיו יש אל אמיתי אחד בלבד,
(או לפחות שאם יש אלים אחרים בסביבה, הם ממש עלובים).
העברים פיתחו רעיון נוסף שעומד גם הוא במרכז דתם:
רעיון הברית, העסקה עם אלוהים.
האיש המרכזי בסיפור הזה, ה"מאכר", היה אברהם.
אני לא רוצה להפוך את זה לשיעור תנ"ך,
אבל קצת קשה להבין את היהודים בלי להבין את אברהם, או אברם,
כפי שהוא נקרא לפני שיחתו הרצינית עם אלוהים, שתועדה בבראשית י"ז:
"וַיְהִי אַבְרָם, בֶּן-תִּשְׁעִים שָׁנָה וְתֵשַׁע שָׁנִים; וַיֵּרָא ה' אֶל-אַבְרָם, וַיֹּאמֶר אֵלָיו,
אֲנִי-אֵל שַׁדַּי--הִתְהַלֵּךְ לְפָנַי, וֶהְיֵה תָמִים."
ואני אעשה איתך ברית ויקרו לך כל מיני דברים מגניבים,
כמו שיהיו לך ילדים וצאצאיך יהיו כמספר הכוכבים בשמיים,
ותוכל לקבל את ארץ כנען לנצח, וזה יהיה אדיר.
אני מנסח פה מחדש, דרך אגב, בועת מחשבה.
אז אלוהים הבטיח לאברם שיהיו לו ילדים עם אשתו,
למרות שהאיש היה כבר בערך בן 99, אבל היה מלכוד:
"זֹאת בְּרִיתִי אֲשֶׁר תִּשְׁמְרוּ, בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם, וּבֵין זַרְעֲךָ, אַחֲרֶיךָ;
הִמּוֹל לָכֶם, כָּל-זָכָר."
תשמרי על זה נקי, בועת מחשבה.
עכשיו, זו בקשה די גדולה לבקש מהבחור, בעיקר מקשיש בן 99 כמו אברם,
שחי בתקופה שלפני המצאת האלחוש.
אבל אלו היו תנאי העסקה,
ובתמורה לכך אלוהים בחר באברהם ובצאצאיו להיות אומה גדולה.
מכך ניתן להבין את הביטוי לפיו היהודים הם העם הנבחר.
תודה ששמרת על זה נקי, בועת מחשבה. אז, כמה דברים חשובים על האל הזה:
1. יחידות. הוא - ואני משתמש בכינוי הגוף הגברי כי בו משתמשות התפילות בעברית -
אינו מעוניין שיהיו לך אלים אחרים לפניו.
הוא גם טרנסצדנטלי, שזה אומר שהוא התקיים תמיד והוא אישי במיוחד -
הוא משוחח עם נביאים, שולח ארבה, וכו'. אבל הוא לא נוקט בצורה גשמית כמו האלים היוניים והרומאיים.
הוא גם מעורב בהיסטוריה, למשל הוא ישמיד ערים, ויביא שטפונות,
ויקבע תוצאות מלחמות, ואולי גם משחקי פוטבול.
סטן, לא! משחקי פוטבול!
ואולי חשוב מכל עבורנו כיום, ובטוח חשוב מכל עבור ישו,
אל זה דורש צדקנות מוסרית וצדק חברתי.
אז, זהו האל של העברים, ולמרות כל העליות והמורדות,
העם היהודי נשאר איתו למשך - על פי לוח השנה היהודי, לפחות -
5700 שנים.
והוא נשאר איתם גם כן, למרות שהיהודים היו, מדי פעם, מעט מאכזבים,
מה שהוביל לאירועים אומללים שונים,
וגם למסורת של נביאים המדברים בשמו של אלוהים ומזהירים אנשים לחזור לדרך הישר,
שמא יהיו עוד אירועים כאלו.
מה שמביא אותנו בחזרה לחברינו, הרומאים.
עד שישו נולד, ארצם של הישראלים נספגה באימפריה הרומית כמחוז יהודה.
בעת לידתו של ישו, יהודה הייתה בשליטתו של הורדוס,
שנודע בכך שבנה את המקדש העצום בירושלים, שהרומאים הרסו לאחר מכן.
ועד שישו מת, יהודה התרחבה ועמדה תחת שלטונו של אנטיפטרוס בן הורדוס.
שהיה ידוע גם כהורדוס, באופן לא מועיל במיוחד.
שני ההורדוסים קיבלו בסופו של דבר את הוראותיהם מהרומאים,
ושניהם מופיעים ברשימת השליטים שדיכאו את היהודים,
חלקית משום שאף פעם אין הרבה חופש דתי באימפריה,
אלא אם כן אתם, חכו לזה...המונגולים.
או הפרסים.
כמו כן, הם היו הלניסטים, וייבאו תיאטרון, אדריכלות ורציונליות יוונית.
ובתגובה לאותן השפעות הלניסטיות, ניסו מטיפים רבים לגרום ליהודים לחזור למסורת ולדרכים האלוהיות ששלטו בעבר,
כולל הצדוקים, והפרושים,והאיסיים, והקנאים.
ואחד מאותם מטיפים, שלא השתלב היטב באף אחת מארבע הקבוצות הללו,
היה ישו מנצרת.
ישו היה מטיף שהפיץ את מסרי השלום, האהבה ומעל הכל, הצדק,
ברחבי יהודה שבמהלך חייו, שמשכם היה למעשה ממוצע למדי.
הוא היה כריזמטי להפליא, ומשך קבוצת תומכים קטנה אך נאמנה להפליא,
ונאמר כי הוא מבצע ניסים -
למרות שיש לציין שניסים היו די נפוצים באותה העת.
המסר של ישו הצליח במיוחד בקרב העניים והנדכאים,
והוא היה קיצוני למדי בעמדתו נוגדת הסמכות.
הוא אמר שקל יותר לגמל לעבור בקוף של מחט,
מאשר לאיש עשיר להגיע לגן עדן,
הוא אמר שהעניים היו מבורכים, שהאחרון יהפוך לראשון והראשון לאחרון -
וכל המסרים הללו די איימו על הכוחות השליטים,
שעצרו אותו, שפטו אותו ואז הוציאו אותו להורג בשיטה המקובלת להריגת מורדים באותה עת,
צליבה.
כמו כן, רק כדי לענות על השאלה,
הרומאים הם אלו שצלבו את ישו, שכן הוא היווה איום על סמכותם.
מסורות מאוחרות יותר טענו כי היהודים הרגו את ישו? מאוד מצער.
כמו כן, מאוד שגוי.
איננו עומדים לדון באלוהותו של ישו, משום ש:1. זה אינו שיעור תאולוגיה.
ו-2. מלחמות שלהוב באינטרנט גורמות לי להרגיש כה לא בנוח,
עד שאני חייב לפנות למצלמה 2,
היי מצלמה 2, אני כאן להזכיר לך ש- 3. ריבים על דברים כאלו, כמו על
השאלה אם העוגה המטאפורית היא שקר, לרוב אינם משיגים דבר,
וגם, 4. מה שמשנה לנו הוא העובדה ההיסטורית שאנשים באותה העת
האמינו שישו היה המשיח, בנו של האלוהים.
והם האמינו שהוא ישוב יום אחד וישחרר את העולם.
מה שמוביל אותנו לשתי שאלות בנוגע לנצרות:
ראשית כל,
למה קבוצה קטנה זו של אנשים האמינה בזה,
ולמה ואיך הפכה האמונה הזו לנפוצה כל-כך?
אז למה אנשים האמינו שישו היה המשיח?
ראשית כל, ליהודים הייתה מסורת ארוכת שנים
לפיה יגיע אליהם מושיע בעת צרה.
ויהודה תחת שלטון הורדוס והרומאים... זה בהחלט נחשב לעת צרה.
ורבות מהנבואות שעסקו במושיע מצביעות על מישהו שחייו די דומים לאלו של ישו.
למשל, בישעיהו נ"ג כתוב שהאדם לא יובן כהלכה ויזכה ליחס רע,
בדיוק כמו ישו:
"הוא זכה לתיעוב ודחייה מכל אדם; איש סבל, יודע יגון:
וכאדם ממנו מסתירים אנשים פניהם הוא זכה לתיעוב; ולא כיבדנו אותו."
ונבואות רבות כמו דניאל ז:י"ד, למשל, מסבירות שכאשר המשיח מגיע,
תהיה ממלכה אדירה, חדשה ונצחית.
וזה כנראה נשמע די טוב
לאנשים ששלטונם העצמי נלקח מהם.
אז כמה יהודים דתיים ראו את ישו בנבואות האלו,
והחלו להאמין, במהלך חייו או זמן קצר לאחר מכן, שהוא היה המשיח.
מרביתם חשבו שהממלכה הנצחית הייתה ממש מעבר לפינה,
וזו כנראה הסיבה בגללה אף אחד
לא טרח לכתוב הרבה ממאורעות חייו של ישו במשך כמה עשורים,
עד שהיה די ברור שכנראה נצטרך לחכות קצת
לבואה של הממלכה הנצחית והמדהימה הזו.
יש לציין, דרך אגב, שרעיון המשיח לא היה ייחודי ליהודים באותה העת.
אפילו הרומאים לקחו בזה חלק.
למשל, המשורר הרומאי ורגיל כתב על ילד ש:
"ישחרר את הארץ מהפחד הבלתי-פוסק. הוא יקבל חיי אל,
ויראה גיבורים ואלים יחדיו."
נשמע מוכר? אבל ורגיל כתב על הקיסר אוגוסטוס בשיר הזה, לא על ישו,
מה שמצביע, שוב, על דמיון בין השניים.
שניהם כונו בני האלים. שניהם נשלחו לשחרר את הארץ מהפחד הבלתי-פוסק.
אבל אחד מהם שלט באימפריה הגדולה ביותר בעולם;
והאחר האמין שהאימפריה, והעולם, היו חייבים להשתנות.
אז למה בן האלוהים העני והמפורסם פחות, זכה להשפעה גדולה יותר?
טוב, הנה שלוש סיבות היסטוריות אפשריות:
סיבה מספר 1: הרומאים המשיכו להקשות על היהודים.
למעשה, דברים נעשו גרועים בהרבה עבור היהודים,
במיוחד אחרי שהם פתחו במרד בין 66-73 לספירה, שלא הצליח במיוחד.
עד שהאבק שקע, הרומאים השמידו את המקדש,
וגירשו את היהודים מיהודה, ובכך יצרו את מה שנקרא היום "יהודי התפוצות".
וללא מקדש או ישות גיאוגרפית,
היהודים היו חייבים לגבש לעצמם את משמעות היהדות ואת העקרונות המרכזיים של הדת.
הדבר כפה על מאמיניו של ישו לקבל החלטה;
האם הם ימשיכו להיות יהודים, ולקיים את החוקים הנוקשים שהציבו הרבנים,
או שהם יהפכו למשהו אחר.
ההחלטה לפתוח את דתם לאנשים שאינם יהודים, שלא היו חלק מהברית,
היא הסיבה המרכזית לכך שהנצרות הפכה לדת עולמית,
ולא נותרה רק זרם ביהדות.
והעובדה שהאדם המרכזי שקרא להשאר ביהדות היה ג'יימס,
אחיו של ישו, שנהרג על ידי הרומאים, ודאי לא הזיקה.
סיבה מספר 2 קשורה לסיבה מספר 1, ולאדם בשם שאול.
לא, לא שאול הזה. כן, שאול התרסי, תודה.
שאול, אליו נגלה חיזיון בדרך לדמשק,
הפך לפאול והחל לבקר ולשלוח מכתבים לתומכיו של ישו דרך הים התיכון.
והיה זה פאול שהכריז שתומכיו של ישו לא היו חייבים להיות יהודים,
שהם לא היו חייבים לעבור ברית מילה או לעמוד בחוקים היהודים, או משהו כזה.
הדבר פתח את השערים לאלפי אנשים שבחרו להמיר את דתם ולהצטרף לדת החדשה.
והדבר הנוסף שכדאי לזכור בנוגע לפאול, הוא שהוא היה אזרח רומי.
משמעות הדבר הייתה שהוא יכול היה לנסוע באופן חופשי ברחבי האימפריה הרומית.
הדבר אפשר לו לשטוח את טיעוניו בפני אנשים רבים מאוד,
וסייע מאוד לתפוצה הגיאוגרפית של הנצרות.
אה, זה הזמן למכתב הפתוח? בסדר.
מכתב פתוח, לדג.
אבל קודם, בואו נראה מה נמצא בתא הסודי היום.
אוי, סטן.
זה האלבום החביב עליי, ישו כוכב עליון,
שזמין סוף סוף בפורמט החביב עליי, קלטת.
האם התאמתי את צבעי החולצה שלי לישו כוכב עליון? כן.
איכת'יס היקר,
שים לב לזה:
במאה הראשונה, כשזה עדיין היה ממש מחתרתי והיפסטרי להיות נוצרי,
היית סמל סודי לנצרות, ששימש כדי להתחבא מהרומאים.
איכת'יס, המילה היוונית לדג, היה קיצור, ודרך מחוכמת מאוד לדבר על דת
בלי שמישהו ידע על מה דיברת.
אבל לעולם לא תנחש מה קרה -
אפילו במקומות בהם זה ממש בסדר לדבר היום על נצרות ולהשתמש, אתה יודע, בסמלים נוצריים,
כמו הצלב,
אתה זוכה לעדנה מחודשת הודות לתעשיית קישוטי הרכב מפלסטיק.
כלומר, ברצינות, איכת'יס, לא ראיתי קאמבק כזה מאז ישו.
שלך, ג'ון גרין.
ולבסוף, הנצרות נולדה ופרחה באימפריה שלה שפה משותפת,
שאיפשרה את התפשטותה.
ובאופן מכריע, היא הייתה גם אימפריה שנמצאה בדעיכה.
כלומר, אפילו בסוף המאה הראשונה לספירה, רומא הייתה בדרכה למטה.
ועבור האדם הממוצע, ואפילו עבור כמה מהאליטות,
הדברים לא היו טובים כפי שהיו בעבר, ולמעשה, הם הפכו גרועים במהירות כזו,
שהיית עלול לחשוב שסוף העולם מגיע.
והדת הרומאית לא הציעה הבטחה לחיים אחרי המוות,
וכמה אלים בכיינים ושוחרי מדון -
סליחה אם פגעתי בתומכי הדת הרומאית, אבל ברצינות, כמה שהם מתקוטטים.
אז אפילו שהנוצרים המוקדמים נרדפו על ידי האימפריה הרומית,
ולעתים הפכו מזון לאריות וחיות אחרות, הדת המשיכה לצמוח, גם אם לאט.
אבל אז, כשדעיכת הרומאים המשיכה, הקיסר קונסטנטין אפשר את הסגידה לישו,
ולבסוף המיר את דתו לנצרות בעצמו.
ואז הדת באמת המריאה. כלומר, רומא לא הייתה עוד בשיאה,
אבל כולם עדיין רצו להיות כמו הקיסר.
ודי מהר, היה בן-אלוהים חדש על המטבעות.
תודה שצפיתם. נתראה בשבוע הבא.
קורס מזורז הופק ובוים על ידי סטן מולר, מנהלת התסריט שלנו היא דניקה ג'ונסון,
התוכנית נכתבה על ידי המורה שלי להיסטוריה בתיכון, ראול מאייר, ועל ידי,
וצוות הגרפיקה שלנו הוא Thought Bubble.
כפי שרק 62 מיליון מכם ניחשו בשבוע שעבר,
הביטוי השבועי היה "בוריטו צ'יפוטלה"
אם אתם רוצים לנחש את הביטוי השבועי של השבוע, או להציע ביטויים עתידיים,
אתם יכולים לעשות זאת בתגובות, שם אתם גם יכולים לשאול שאלות על הסרטון של היום,
שיענו, בתקווה, על ידי צוות ההיסטוריונים שלנו.
תודה שצפיתם בקורס מזורז, וכפי שאנחו אומרים אצלנו,
אל תשכחו להיות אדירים.