Mnogi od nas imaju stotine stvari na pameti u svakom trenutku,
često se mučeći da pratimo sve što moramo napraviti.
Ali srećom,
postoji jedna važna stvar za koju se ne moramo brinuti:
disanje.
Kada dišete, prenosite kisik u stanice tijela da bi radile
i čistile vaš sustav od ugljik-dioksida
koje taj rad stvara.
Disanje, drugim riječima, održava vaše tijelo na životu.
Pa, kako obavljamo ovaj krucijalan i složen zadatak,
a da uopće mislimo na njega?
Odgovor leži u dišnom sustavu našeg tijela.
Kao bilo koji stroj, sastoji se od specijaliziranih komponenti,
i zahtjeva okidač da bi započeo s radom.
Ovdje, komponente strukture i tkiva koje čini pluća,
kao i druge organe povezane s njima.
I da bi se ovaj stroj pokrenuo, trebamo autonomni živčani sustav,
nesvjesni sustav našeg mozga za vitalne funkcije.
Kako se tijelo priprema uzeti zrak bogat kisikom,
ovaj sustav šalje signal mišićima oko pluća,
spuštajući dijafragmu
i kontrahirajući interkostalne mišiće između rebara
kako bi se stvorilo više prostora da se rašire pluća.
Zrak potom ulazi u vaš nos i usta,
kroz vašu traheju,
i u bronhije koji se odvajaju u bazi traheje,
a svaki ulazi u jedno plućno krilo.
Kao grane drveta, ove male cijevi vode u tisuće manjih prolaza
koji se zovu bronhiole.
Primamljivo je misliti o plućima kao velikim balonima,
ali umjesto da su šuplja, ona su zapravo spužvasta iznutra,
s bronhiolama koje se pružaju kroz tkivo parenhima.
Na kraju svake bronhiole, nalazi se malena vrećica zraka, alveola
omotana kapilarama punima crvenim krvnim stanicama
koje sadrže posebne bjelančevine, hemoglobin.
Zrak koji udahnete puni te vrećice,
koristeći pluća kako bi se napuhala.
Ovdje se događa vitalna razmjena.
U ovoj točci, kapilare su pune ugljik-dioksida,
a zračne vrećice su pune kisika.
Ali zbog procesa difuzije,
molekule svakog plina žele otići na mjesto
gdje je niža koncentracija njihove vrste.
Kako kisik prelazi u kapilare,
hemoglobin ga preuzima,
dok ugljik dioksid odlazi u pluća.
Kisikom bogat hemoglobin prenosi se kroz tijelo
kroz krvotok.
Ali što naša pluća čine sa svim tim ugljik-dioksidom?
Izdišu ga, naravno.
Autonomni živčani sustav se ponovno aktivira,
uzrokujući skupljanje dijafragme,
i opuštanje interkostalnih mišića,
smanjujući prsnu šupljinu i komprimirajući pluća.
Zrak bogat ugljičnim-dioksidom se izbacuje, i ciklus ponovno počinje.
To je način kako ovi spužvasti organi pune naše tijelo zrakom.
Pluća udišu i izdišu otprilike 15 do 25 puta u minuti,
što vodi do nevjerojatnih 10.000 litara zraka svakog dana.
To je puno posla, ali ne brinite.
Vaša pluća i autonomni živčani sustav
se brinu za to.