Az édesapám, Walter Jackson, amikor elköltözött Dél-Amerikába a Szurinami dzsungelbe
az 1960-as években, azt jelentette, hogy mindent hátrahagyott, amit ismert.
Vezetékes vizet, lehúzható WC-t, elektromos áramot, autókat, élelmiszert...stb.
Még mielőtt az egész családom elköltözött a dzsungelbe, egy kis munkát kellett elvégezni.
Az édesapám és egy kollégája, akit szintén Isten hívott el erre a munkára,
először jó pár napig egy kenuban utaztak a folyón, hogy elérjék a dzsungelnek azt a részét,
ahol a Wayana indiánok éltek.
6 hónapot töltöttek ott egy sátorban laktak, hogy megtisztítsanak egy sávot a leszálló pályának
és helyet készítsenek, ahol majd a család lakik.
Amikor a leszállópálya elkészült, akkor egy kisebb repülőgép biztosította
a ki- és bejárást a dzsungelből.
Mind a misszionáriusoknak, mind az étel és gyógyszer utánpótlásnak.
Az egyik legnagyobb kihívás az édesapám számára, az angol anyanyelve,
és a holland nyelv hátrahagyása volt, amit azért tanult meg, hogy megoszthassa
az evangéliumot a hollandul beszélő szurinami emberekkel.
Most a szüleimnek egy teljesen új nyelvet kellett megtanulniuk.
Egy olyan nyelvet, melyben nincs ABC és amit még nem írtak le,
vagyis nincsenek sem iskolák, sem kurzusok vagy bármi más segítség, hogy meg lehessen tanulni.
A Wayana nyelvben semmi közös sincs az angollal vagy hollanddal.
Tudták, hogy ez lesz a helyzet a dzsungelbe költözés előtt, ezért édesapám egy kurzust végzett el,
ahol azokat a szükséges dolgokat tanították meg, ami az előtte álló feladatokhoz szükségesek voltak.
Az iskola neve: "A nyelvek nyári iskolája"
Ott azt tanították, hogy a leíratlan nyelv hangjait és szavait hallgassa meg.
Betűzze ki és próbálja értelmesen leírni őket
egy standard fonetikus ABC-t használva.
Az a folyamat, ahogy megfejtették és leírták ezt a nyelvet egy hatalmas feladat volt a missziós csoport számára.
Az édesapám hamarosan talált egy segítőt, akivel össze is barátkozott.
Olympiát
A törsz sámánját
Az édesapám és Olympia órákat töltöttek együtt.
Édesapám rámutatott dolgokra, Olympia megmondta a Wayana szót.
Fa, föld, víz, hal...stb.
Ez 2 teljes évig tartott.
A végén pedig volt egy kézzel írott nagy mennyiségű anyaga,
egy könyv, amely tökéletes képes szótár volt, és a komplikált nyelvtan magyarázata.
Az idő múlásával Olympia megfigyelte édesapámat, ahogy angol szövegből olvas.
Úgy hívta ezt hogy: "Beszélővé tenni a papírt"
Miután hallotta, hogy a "könyv angolul beszél"
arra vágyott, hogy a papír beszéljen az ő nyelvén is.
Ez volt az a motiváció, amire szükség volt ahhoz,
hogy később az indiánok meg akarjanak tanulni írni és olvasni.
És hogy igazából megértsék, hogy a papír Isten Igéjét beszéli el.
Amint leírták a nyelvtant és egy alapvető szótár elkészült
az édesapám elkezdett kis részleteket lefordítani Isten Igéjéből,
a Márk evangéliumából.
Az első szavak amikről a "papír beszélt", azok Isten szavai voltak.
Amikor az édesapám ezeket a szavakat elolvasta az indiánoknak a saját nyelvén,
Wayana nyelven,
akkor nagyon motiváltak lettek, hogy megtanuljanak írni és olvasni.
Amíg az édesapám volt a fordító, addig az indiánok írni olvasni tanítása családi feladat volt.
Az édesanyám a nőket tanította, az édesapám pedig a férfiakat.
A testvéreim pedig a gyerekeket tanították.
Ezek a lelkes tanulók gyorsan megértették a fonetikus jelképeket,
amelyek a szóformáláshoz vezettek, majd mondatokhoz és fejezetekhez.
Nemsokára pedig saját maguk, a Wayanák, olvasták Isten Igéjét.
Az egyik fiatalember, akit Dávid bátyám tanított olvasni, volt a leggyorsabb tanuló,
később pedig vezető lett a Wayanak gyülekezetében.
Egy idegen nyelv leképzése, az ABC leírása, és Isten Igéjének lefordítása
az adott nyelvre, sokszor megtörtént a földön.
Azért, hogy az emberek olvashassák Isten igéjét a saját nyelvükön.
Cirill és Metód ugyanezt a feladatot kapták a 800-as években,
amikor a szláv népeknek elkészítették a saját ábécéjüket és írott nyelvüket.
Majd később lefordították az Újszövetséget, Zsoltárokat, és az Ószövetség néhány részét.
A glagoljica nevű ábécé utódja a ciril ábécé, amelyet még ma is használnak.
Mint Macedóniában, ahol én és a feleségem Lynn élünk és szolgálunk.
Nagyon nagyon tisztelem Cirilt és Metódot, azért a munkáért, amit elvégeztek.
Belefogtak ebbe a munkába és írott nyelvet és Isten igéjét adták a szláv népeknek.
Ugyanúgy az apukámat is tisztelem, akinek elhívása, hogy ugyanazt az ajándékot adja egy sokkal kisebb népnek.
A Wayana indiánoknak.
Nagy büszkeség és hála Istennek, hogy az apukámat egy modern kori Cirilnek mondhatom.
Ez az édesapám fényképe a nyelvtankönyvvel amit maga írt.
Hálás vagyok Irwin és Doris Shown-ért, akik Wayana nyelvre fordították az egész Újszövetséget,
és teljesen befejezték az 1970-es évek végén.
Tavaly, miután évtizedek teltek el hűséges munkában, befejezték az Ószövetség utolsó könyvét is.
Most a Wayanaknak le lett fordítva a teljes Biblia.
Hallgassátok meg Tom Shownt a fiúkat, ahogy bejelenti, hogy elkészült a Biblia teljes fordítása
a Wayanak saját nyelvén.
A Wayanaknak most az internet is a rendelkezésükre áll
és ezt a bejelentést a Wayanak Facebookon kapták meg.
Szóval a mai napon az a kis törzs kb 2000 indián,
olvashatja és gyönyörködhet Isten igéjében.
"a papír beszél"
Az ő nyelvükön.
A kezdeti időkben időbe tellett mire elfogadták Isten "papírjának" teljes üzenetét.
A következő alkalommal megnézzük, hogy Isten hogyan gondoskodott egy kritikus áttörésről,
ami ajtót nyitott az indiánoknak, hogy megértsék a Jó Hírt.