Zdravo, zovem se Madison Maxey.
Imam kompaniju koja se zove Loomia,
i fokusirali smo se na stvaranje pametnih tkanina za pametnu odeću i pametne proizvode.
Nebo je granica kada je u pitanju tekstil.
Moje ime je Danielle Applestone i ja sam direktor kompanije Othermachine.
Izradjujemo mašine za sečenje.
Mašina uzima rotirajući alat za sečenje i pomera ga kroz materijal za stvaranje 3D objekta.
Ispod haube, svi računari imaju iste četiri osnovne stvari.
Oni unose informacije,
čuvaju i obrađuju informacije,
a zatim ih prosleđuju na izlaz.
Svaku od ovih stvari obavlja drugi deo računara.
Postoje ulazni uređaji koji uzimaju ulaz iz vanjskog sveta i pretvaraju ih u binarne informacije.
Postoji memorija za čuvanje ovih informacija.
Postoji centralna procesorska jedinica ili CPU,
gde se izvršavaju sva računanja.
I konačno, postoje izlazni uređaji koji uzimaju informacije i pretvaraju ih u fizički izlaz.
Prvo ćemo govoriti o ulazu.
Računari mogu uzeti mnogo različitih vrsta unosa, kao što su tastatura računara, touchpad telefona,
kameru, mikrofon ili GPS.
Međutim, čak i senzori na automobilu, termostatu ili dronu su takođe različiti ulazni uređaji.
Sada, pogledajte jednostavan primer kako ulaz ulazi kroz računar i postaje izlaz.
Kada pritisnete taster na tastaturi - recimo slovo "B". Tastatura pretvara pismo u broj.
Taj broj se šalje kao binarni, jedanice i nule, u računar.
Polazeći od ovog broja, CPU izračunava kako da prikaže slovo "B" piksel po piksel.
CPU zahteva uputstva korak po korak iz memorije, koja kažu kako da nacrta slovo "B".
CPU pokreće ova uputstva i čuva rezultate kao piksele u memoriji.
Najzad, ove informacije se šalju u binarnom prikazu na ekran.
Ekran je izlazni uređaj koji pretvara binarne signale u mala svetla i boje koje čine ono što vidite.
Sve se odvija u trenutku,
ali za prikazivanje svakog slova, na računaru rade hiljade instrukcija,
počevši od trenutka kada vaš prst pritisne taster.
U ovom primeru, izlazni uređaj je bio ekran, ali ima mnogo različitih tipova izlaza
koji uzimaju binarni signal iz računara i rade nešto u fizičkom svetu.
Na primer, zvučnik će reprodukovati zvuk, a 3D štampač će odštampati objekat.
Izlazni uređaji takođe mogu kontrolisati fizičko kretanje poput robotske ruke, motora automobila,
ili alat za sečenje mašine koju moja kompanija proizvodi.
Novi tipovi ulaza i izlaza omogućavaju računarima da komuniciraju sa svetom na potpuno nove načine.
Ovo je omogućeno poboljšanjem brzine i veličine memorije i CPU-a.
Što je složeniji zadatak i više ulaznih ili izlaznih informacija,
potrebno je više procesorske snage i memorije računaru.
Pisanje slova na ekranu je jednostavno, ali za komplikovanu 3d grafiku ili snimanje filma visoke definicije,
savremeni računari često imaju više CPU-a za obradu svih tih informacija
i mnogo gigabajta memorije za čuvanje.
Bez obzira šta je to što želite da radite sa računarom, svaka pojedinačna akcija je:
unos informacija iz fizičkog sveta,
čuvanje i obrada tih informacija,
i slanje nekog izlaza u fizički svet.