- Az állandó háborúk, bűnözés és korrupció világában élünk.
Tüntetések sorozata folyik egymásután. Úgy tűnik, szemléletváltásra van szükségünk.
Hogyan közelíti ezt meg a Vénusz Projekt?
- Ha valóban véget akarsz vetni a háborúnak, szegénységnek, éhezésnek, és a legtöbb bûncselekménynek,
akkor, végsõ soron az oktatáson keresztül
a Föld összes erõforrásait az emberiség közös örökségének kell nyilvánítanunk.
Ezt az egy módot látom. Ez az, amire törekednünk kell.
Nem állítom, hogy egy csapásra megvalósítható. Ez egy lassú tanulási folyamat.
- Miért javasol ilyen radikális változtatást?
- Nos, szeretném a végét látni a háborúknak, szegénységnek, a szükségtelen emberi szenvedésnek,
de a monetáris rendszer keretein belül nem tudom elképzelni.
Csak a háborúk, az elszegényedés és a válságok folyamatos ismétlődését látom.
- A pénz alapú gazdaság az oka a problémáknak, Kijavítható? Ha nem, miért nem?
- Őszintén, hogy ebben a rendszerben túlélj, alá kell vetned magad a rendszer eszközeinek.
Az ügyvéd nincs mindig ott, hogy segíthessen neked. A jogi cég pénzért dolgozik.
Más szavakkal, a motiváció nem az, amit emberiességnek hívnál.
Az eredményen alapszik.
A legtöbb iparágban a motiváció, az eredményesség meghatározója a profit, nem pedig az emberiség jóléte.
Azt csak a rendszer amolyan melléktermékének tekintik. Nem hiszek ebben.
A játékszabályok olyan régen lettek kitalálva,
hogy már nem illenek a jelen idő gazdasági körülményeihez.
A rendszert szeretnénk felfrissíteni, hogy megfeleljen az új technológiáknak.
- Megoldhatnánk a problémát magasabb erkölcsi normákkal rendelkező személyek megválasztásával?
Nem, mert ha sikerülne is kifogástalan erkölcsű embereket megválasztanunk,
ahogy kifogynának az erőforrásaink, elkezdődne a hazudozás, csalás, lopás és a mesterkéltség.
Nem erkölcsös figurákra van szükség. Hanem az erőforrások intelligens kezelésére.
Az igazi jövőnk a hiányt megoldó képességünkön múlik,
a problémák kreatív, találékony megoldásán.
- Mi az az erőforrás alapú gazdaság és hogyan viszonyul a pénz alapú gazdasághoz?
- A pénz alapú gazdaságban, a pénzt cserealapként használjuk.
Viszont a pénz nem képviseli a termelésre való képességünket.
A pénz csak egy, a rendszer keretein belül évszázadokkal ezelőtt létrehozott eszköz.
A pénz alapú gazdaságban a vagyon, a tulajdon és a hatalom az irányadóak.
Manapság azt kérdezzük: "Mennyibe kerül?" Holott nem ez az igazi kérdés.
Az igazi kérdés: "Van-e elég erőforrásunk az elképzelés megvalósításához?"
Igen, van. "Van pénzünk is? Az nincsen."
De több, mint elég erőforrással rendelkezünk ahhoz, hogy bármit megépítsünk, amit csak szeretnénk.
Ha nehéz ezt így megérteni, gondolj bele:
képzeld el, hogy holnap reggelre az összes pénz eltűnik a világból.
Amíg farmok, víz, építőanyagok vannak, bármit megépíthetünk, amit csak szeretnénk.
Nem pénzre van szüksége az embereknek, hanem az erőforrásokhoz való hozzáféréshez.
Más szavakkal élve, száz évvel ezelőtt a termékek terjesztéséhez szükség volt a pénzrendszerre.
Ma megvan a szükséges technológiánk a javak elosztására. Akkor miért 'húzzuk le' egymást?
Az erőforrás alapú gazdaság nem használ pénzt, bartert, kereskedelmet vagy más olyan eszközt, ami korábban bevett szokás volt.
Ez egy olyan kultúra kialakítására alapoz, ami illik a világ eröforrásainak kapacitásához.
Ezen kívül más nem lehet működőképes.
Olyan, mintha víz és élelem nélkül küldenél embert a Holdra, abban bízva, hogy a Hold majd ellátja ezekkel.
Ennek... minden tudománynak és technológiának az erőforrásokon kellene alapulnia.
Erőforrások nélkül bármit tervezel, hasztalan lesz, ha nincs miből megvalósítanod.
Szóval az erőforrásoknak kell meghatároznia az ipari potenciált.
- Hogyan változhatna emiatt a társadalmi berendezkedés?
- Alapjában változtatná meg az emberek kilátásait.
Nem lenne munkanélküliség, nem lenne háború, se rendőrség, se börtönök, se bankok, se pénz;
de az emberek hozzáférnének új lakáshoz, oktatáshoz, egészségügyhöz,
és minden olyan dolgohoz, amihez manapság csak egy rakás pénz leszurkolása után tudnak.
- Ha jól értem, se pénz, se hitel, se kölcsön, se adósság, se csere?
Hol marad az ösztönzés?
- Nincs háború, sem vitás területek, a bűnözés nagyjából 90%-a visszaesik,
vége a gazdasági ellehetetlenüléstöl és otthonod elvesztésétöl való félelemnek,
vagy azoknak a betegségeknek, amik kezelését nem tudod megfizetni.
Ezeknek mind vége lesz. Ha ez nem elég ösztönzés, akkor nem tudom, mi lehetne az.
Az emberek többsége abban a hitben nőtt fel, hogy az ösztönzés hajtóereje a pénz.
De a pénz ugyanúgy ösztönöz a korrupcióra, sikkasztásra,
mint a sógorodról való gondoskodásra, a tisztességtelen eljárásokra, faji megkülönböztetésre.
Azt mondom, igen, a pénznek van ösztönző hatása, de emellett olyan hatásai is vannak, amikről általában elfelejtkezünk.
Kijelenthetem, azok az emberek, akikre emlékszik a történelem, nem azok, akik sok pénzt kerestek.
Ők azok, akik életüket a többi ember életének javítására szánták, anyagi haszontól mentesen.
Azt mondom, az emberek akikre igazán felnézünk, a közösséget szolgálták,
nem anyagi hasznot kergettek. Félek azoktól, akik a pénzért csinálnak valamit. Nem érzem magam biztoságban tőlük.
- Mi van az 'emberi természettel'?
Úgy gondolom, a viselkedést és az értékeket a környezet formálja.
A genetika meghatározza a hajlamokat egy bizonyos mértékig, de nem ad nekünk értékrendszert.
A kapzsi, bigott, rasszista, előítéletes viselkedésért nem a genetika felelős. Ezeket mind úgy tanuljuk.
Ha nem változtatod meg az állapotot, ami ezt generálja, akkor nem látok megoldást.
A Vénusz Projekt a kultúránk újraformálását szorgalmazza, hogy ez az állapot megszűnjön.
- Mi van a hiánnyal? Meg lehet azt szüntetni?
Van-e elég erőforrásunk a világ növekvő népességének ellátására?
Igen, manapság van, és ez kétségtelelenül bizonyítást is nyert, hogy több, mint elég erőforrásunk van hozzá.
Csak a módszer, ahogyan ezeket kezeljük, veszteségeket okoz.
Az autókon minden évben változtatunk, hogy az emberek újakat vegyenek.
Változtatjuk a tavaszi, őszi, téli divatot, hogy megvedd, hogy folyamatosan vásárolj valamit.
Tehát úgy tervezzük, újítjuk és készítjük az új dolgokat, hogy azok ne legyenek tartósak, romoljanak el.
- Mit képvisel a Vénusz Projekt?
Egy világ egyfelé törekszik,
az intelligens erőforrás-gazdálkodásra és a teljes emberiség életkörülményeinek javítására,
profit nélkül, mindenkit szolgálva.
- De hogyan képzeli el az áttérést egy ilyen típusú rendszerre?
Ha egyre több gépet használsz és kiváltod vele az emberi munkaerőt,
az emberiség nagy részének nem lesz vásárlóereje, hogy termékeket vagy szolgáltatásokat vegyen igénybe.
Ez lesz a vége a mai monetáris rendszernek.
Csak a gazdasági összeomlás fogja az embereket úgy összehozni, hogy azt mondják:
"Ejj, látom, hogy akiket megválasztottunk, nem elég kompetensek a problémákból való kilábaláshoz."
és így más lehetséges alternatívák után néznek majd.
Minél többet tudnak erről az emberek, annál valószínűbb, hogy megvalósul majd.
A Vénusz Projekt nem állítja, hogy "Ez lesz a jövő." Csak annyit, hogy "Ilyen is lehet a jövő."
És ez az, ami a Vénusz Projekt ígérete:
egy módszertan ahhoz, hogyan érjük el a teljes emberiség magasabb életkörülményeinek megvalósítását,
uniformizáció, tipizálás, vagy bármilyen kormányzati elitnek való alárendeltség nélkül.
- Milyen akadályok állnak az átállási folyamat elindításának útjában?
- Tradíciók, szokások, berögződések, propaganda.
Mindannyiunkba azt sulykolják, hogy a fennálló rendszert a legjobbként fogadjuk el.
Mindenki hallott sztorikat a kultúránkról, a történetéről, de a hátrányos oldalait rendszerint kifelejtetik.
Minden társadalom az arra jellemző domináns értékeket támogatja.
Nem létezik 'objektív társadalom'.
Ha létezne, nem fordulna elő, hogy német tudósok,
amerikai tudósok, brit tudósok, holland tudósok, francia tudósok saját kormányaikat szolgálják.
Az igazi tudomány nem a kormányokkal szövetkezik. Csak a módszertannal köt szövetséget.
Szóval, ez nem jelenti a Fresco rendszerhez, vagy a Vénusz Projekthez való lojalitást. Ezt én ellenezném.
A Földhöz és a rajta élő emberekhez kell lojálisnak lenned.
- Ki dönti el, hogy milyen lesz a jövő?
- Nem hiszem, hogy bárki eldönthetné, milyen lesz a jövő,
abban kell döntést hoznunk, hogy merre akarunk haladni, milyen világban szeretnénk élni,
és, hogy megvannak-e az eszközeink és erőforrásaink ahhoz, hogy egy ilyen világot felépítsünk?
A válasz erre: "Igen, megvan a képességünk és az erőforrásaink ahhoz, hogy ezt létrehozzuk."
Ezt nem lehet az egyén szintjén megvalósítani. Vagy globálisan gondolkodunk, vagy egyénenként semmisülünk meg.
Szívesen fogadjuk a Vénusz Projektet illető kritikákat,
ugyanúgy, mint mindenki részvételét és erőfeszítéseit.
Fogalmunk sincs arról, milyen lehet az ideálís társadalom, és az utópiát sem szorgalmazzuk.
Abban hiszünk, hogy a rendszerek változni fognak az adott kor igényeinek megfelelően.
Nincsenek fix tervrajzaink, így várjuk a közreműködést, várjuk a javasolt változtatásokat,
mert a civilizációnk történelme a változásról szól.