"...Siirrytään Japaniin. Mitä tapahtuu
kun maailman myydyin käsikonsoli laitetaan
maailman suurimpaan hampurilaisravintolaan?"
"...DSi-konsoleita Mäkkärin logolla, joiden mukana
tuli ainutlaatuisia pelimoduuleja,
joilla oli perehdytysohjelma."
"...Mike, miten he opettavat
McDonald'sin työntekijöitä tällä...
mikä se olikaan, 'NSDS' tai jotain sinne päin?"
"...DS."
"Ehkä joku, joka katsoo tämän videon,
tietää enemmän kuin me.
Mutta toistaiseksi...
McDonald'sin perehdytyspeli on...
...mysteeri."
Vuonna 2010
Japanin McDonald's ilmoitti jotain yllättävää.
Maaliskuussa yhtiö paljasti upouuden ohjelman,
jolla perehdytetään osa-aikaisia työntekijöitä:
kumppanuuden, jolla luotiin ohjelma yksinoikeudella
Nintendo DS:lle.
Tästä vaatimattomasta pikku moduulista tulisi lopulta
yksi kaikkien aikojen harvinaisimmista Nintendo DS -peleistä.
Tänään kerron teille tarinan tästä legendaarisesta pelistä
ja siitä, kuinka kesäkuussa 2020
yksi viimeisistä tunnetuista kappaleista
katosi tuntemattoman keräilijän käsiin ikiajoiksi.
Tämä ohjelma oli iso juttu Japanin McDonald'sille.
Yhtiön mukaan tämän moduulin ansiosta
se voisi puolittaa uusien työntekijöiden kouluttamiseen
yleensä kuluvan ajan.
Se oli yhtiölle myös valtava sijoitus:
näiden moduulien valmistaminen ja jakeleminen
maksoi yhtiölle noin 200 miljoonaa jeniä,
eli kaksi miljoonaa dollaria,
eivätkä siihen edes sisälly sovelluksen itsensä kehityskulut.
Ja vaikka pelin nimi ei ole erityisen innostava -
sen virallinen nimi on "eCrew Development Program" -
moduulin sisältö on kiehtova.
Vähäisten tietojemme perusteella peli oli yllättävän vankka,
todella persoonallinen, sisälsi paljon tarkoitusta varten tehtyjä sprite-kuvia,
ja jopa jonkin verran alkeellista 3D:tä
pienille hampurilaisrasioille.
"Tämä peli näyttää harjoittelijoille, kuinka kootaan
Quarter Pounder juustolla.
Sillä voi myös opetella, kuinka valmistetaan ranskalaisia
ja siivotaan työpiste."
Ja sanon "vähäisten tietojemme perusteella",
koska vuosikymmenen ajan
tämä peli on ollut täysin kadoksissa.
Noin kymmenen vuoden ajan
tämä vaatimaton sininen pikku moduuli
on ollut monille Nintendo-keräilijöille Graalin malja.
Kukaan ei tiedä tarkkaan,
montako kappaletta sitä valmistettiin -
arviot vaihtelevat muutamasta sadasta muutamaan tuhanteen -
mutta yksi asia on varma:
tämä peli, jos sitä edes peliksi voi kutsua,
on erittäin haluttu.
Tätä taktiikkaa, jossa otetaan jotakin
Japanin nuorisoon vetoavaa
ja käytetään sitä rekrytointitaktiikkana,
on käytetty Japanin McDonald'sissa useasti ennenkin.
Mieleenpainuvimpiin esimerkkeihin kuuluu tämä animetyylinen
"Liity Mäkkärin henkilöstöön" -kampanja muutaman vuoden takaa,
jossa on mukana suositun idoliryhmä AKB48:n jäseniä.
Tämä peli on niin harvinainen,
että se synnytti salaliittoteorioita,
joiden mukaan sitä ei koskaan ollutkaan.
Olen törmännyt YouTube-kommentteihin,
joissa väitetään tämän pelin olevan täysi huijaus,
ja että ihmiset vain sekoittavat sen
johonkin Hiltonin henkilöstön perehdyttämiseen tehtyyn PSP-peliin
ja siirtävät muistonsa McDonald'siin.
Ja tietenkin, alussa näyttämäni
Bloombergin uutiskatsauksen olemassaolo
vähän niin kuin sotii tätä "tämä peli on huijaus" -teoriaa vastaan.
Mutta kumma kyllä se Bloombergin katsaus
on edelleen eniten, mitä olemme pelin sisällöstä nähneet
vuosikymmeneen.
"Ja Bloombergin Mike Fern
kävi McDonald'sin koulutuskeskuksessa Tokion sydämessä."
"Tuo peli on itse asiassa vähän hankalampi kuin miltä se näyttää.
Jos kaikkea ei tee täsmälleen oikein,
ei pääse ravistamaan ranskalaisiaan.
Japani on ainoa maa, jossa McDonald's
käyttää DS:ää henkilöstön perehdyttämiseen..."
Sen jälkeen, kun Bloombergin toimittaja
kävi McDonald'sin Japanin pääkonttorilla,
emme oikeastaan koskaan ole päässeet tutustumaan peliin tarkemmin
eikä kukaan ole saanut moduulia käsiinsä, tai ainakin kaikki,
jotka ovat saaneet moduulin käsiinsä,
ovat pitäneet sen omana tietonaan.
...tai niin asia ainakin OLI, kunnes joulukuussa 2018
assembler-games.comin käyttäjä nimeltään code1038
julkaisi seuraavan kirjoituksen,
jossa hän kertoi saaneensa pelin käsiinsä.
"Hei tyypit.
Löysin tämän tosi harvinaisen moduulin vuosi sitten,
ja olen edelleen samassa pisteessä.
En pääse piilotettuun valikkoon, josta näkee 3D-burgerin ja pelejä.
Olen yrittänyt päästä sisään tunnetun japanin puhujan kanssa,
mutta tarvitsen ikävä kyllä koodin.
Tein tämän pikku videon siitä, mitä voin tehdä.
Apua tarvitaan!"
Tämä voi olla hämmentävää, joten selitetäänpä:
tällä foorumilla code1038,
joka tunnetaan YouTubessa nimellä Coddy Trentuit,
oli oikeasti saanut käsiinsä
kappaleen tästä himoitusta pelistä.
Mutta - ja tässä erittäin kiehtova osa -
hän oli ollut vuosia jumissa alkunäytöllä,
koska alkunäyttöön...
tarvittiin salasana.
Coddy oli jopa liittänyt mukaan videon,
joka oli nauhoitettu suoraan hänen pelistään,
ongelman näyttämiseksi, ja kyllä vain: tämä video -
ainoa video, joka meillä on
McDonald'sin perehdytyspelistä -
on vain kahden minuutin mittainen,
koska hän ei päässyt alkunäytöstä eteenpäin.
Ja vaikka se on vain kaksiminuuttinen,
niiden kahden minuutin sisältö on uskomattoman kiehtova.
Ensinnäkin tämä mahtava alkuanimaatio:
Ja sitten seuraa osa, joka on oma suosikkini:
päävalikon uskomaton taustamusiikki,
josta tarkkaan kuunnellessa
huomaa uudelleen sovitetun chiptune-version
McDonald'sin klassisesta "pa-da-pa-pa-paa!" -mainosmusiikista.
Kuunnelkaa vaikka:
Mutta traagista kyllä, tässä on kaikki, mitä Cody näki.
Vaikka hän omisti moduulin,
hän pystyi vain katsomaan alkunäyttöä
ja pääsemään päävalikkoon uudelleen ja uudelleen,
ja oli kertomansa mukaan ollut siinä jumissa vuoden.
Tämä itsessään on erittäin outoa:
ajatus Nintendon pelimoduulista,
joka on salasanasuojattu asiaankuulumattomilta pelaajilta,
on hyvin epätavallinen.
Mutta se, että tämä toiminto ohjelmoitiin
kenties kaikkien aikojen harvinaisimpaan
Nintendo DS -peliin,
teki koko jutusta vielä kiehtovampaa.
Asioita hankaloitti entisestään se,
että Coddy kieltäytyi
jakamasta moduulin sisältöä.
Hänen videonsa kommenteissa ja ympäri internetiä
häntä on aneltu dumppaamaan peli.
Videon kommentit on nyt lukittu,
mutta tässä blameitonjorgen YouTube-videossa
joku pyytää Coddya dumppaamaan rom-muistin,
johon hän vastaa: "se on laitonta ;)".
Jopa alkuperäisessä foorumiketjussaan
Coddy sanoi: "ps: en voi jakaa romia".
Ja kun toinen käyttäjä painosti
Codya dumppaamaan moduulin, hän ei hievahtanut:
"Laki on laki, ja minulla on jo tavaraa dumppaamiseen.
Jakaminen on silti lailla kielletty,
ja siitä asiasta olen tarkka.
Minulla on huonoja kokemuksia laittomasta lataamisesta.
Työskentelen sellaisten ihmisten kanssa, jotka ovat hyvin tarkkoja
tiedon jakamisesta."
Toisin sanoen Coddy ei suostunut dumppaamaan moduulia
ja jakamaan sitä verkossa,
joten pelin analysointi ohjelmiston sisältä käsin
ja salasanan etsiminen sieltä ei ollut vaihtoehto.
Tätä tutkiessani otin yhteyttä
videopelien säilyttäjään ja kääntäjään
nimeltään Samuel Messner ja kysyin häneltä tästä ilmiöstä:
miksi keräilijät pitävät tällaiset ainutlaatuiset pelit
kokonaan itsellään?
"Joo, no tämä on ongelma, jota on vähän hankala kiertää,
koska aina kun on jotain arvokasta,
ainoa asia, joka saa tekemään
mitään sellaista, joka laskee sen arvoa, on altruismi,
ja idealismi, eikö vain"?
- Aivan.
"Ja kuten tiedät, olen itse todellinen idealisti,
joten tekisin niin,
mutta jotkut eivät innostu siitä ajatuksesta,
että heidän kokoelmiinsa kuuluvat asiat
menettäisivät yhtäkkiä paljon arvostaan."
- Vaikka Coddy oli ehdottoman haluton jakamaan,
sittemmin lopettaneen ASSEMbler Games -foorumin jäsenet
tekivät parhaansa auttaakseen häntä:
he käänsivät valikkotekstit,
tutkivat hänen lataamiaan tallennustiedostoja,
yrittivät pyytää apua japanilaisilta pelikeräilijöiltä,
ja...
ei mitään.
He jäivät täysin tyhjin käsin.
Lopulta foorumi suljettiin,
ja etsintä päätyi pysyvältä vaikuttaneeseen umpikujaan.
Yli vuoden ajan tämä oli tarinan päätepiste.
Coddyn metsästys peliin sisään pääsemiseksi
ei edennyt.
Mutta sitten kesäkuussa 2020, muutama kuukausi sitten,
tapahtui valtava harppaus.
Japanin Yahoo! Auctions -sivustolla
nanvanta_0122 -niminen kauppias myi
aitoa kappaletta McDonald'sin perehdytyspelistä.
Ja se olisi itsessäänkin ollut jo jännittävää,
mutta tästä huutokaupasta todella erityisen teki se,
että kuvista saattoi nähdä,
että kuka ikinä olikaan mystinen henkilö,
joka tätä peliä myi...
hänellä oli salasana.
Kaikissa pelistä otetuissa kuvissa
näkyi, että sitä pelattiin -
näytöllä oli pelin oikeaa sisältöä.
Tällä henkilöllä oli Coddyn tarvitsema salasana -
salasana tähän nimenomaiseen moduuliin -
mikä oli täysin ennenkuulumatonta.
Mutta kuinka ollakaan... nanvanta_0122
tiesi selkeästi pelin arvon.
Koska tämä esine oli listattu myyntiin 345 000 jenin hintaan,
joka vastaa noin 3 500 Yhdysvaltain dollaria.
Mutta esineen kuvaus oli selkeä.
Hinnassa ei maksettu ainoastaan tästä erittäin harvinaisesta pelistä
sekä yhtä harvinaisesta
mattamustasta DSi:stä Mäkkärin logolla.
Kauppaan kuului myös koodi,
joka tarvittiin pelin käynnistämiseen.
Ensimmäistä kertaa vuosikymmeneen
oli vihdoin nähtävissä tie eteenpäin,
keino, jolla maailma näkisi, mitä salaisuuksia
japanilainen McDonald'sin perehdytyspeli kätki sisälleen,
mutta tiellä oli valtava 35 000 jenin tiesulku.
Coddy ilmestyi uudelle foorumille nimeltään Obscure Gamers
ja kirjoitti: "Löysin tyypin Japanin Yahoo! Auctionsista,
jolla on täysi pääsy valikkoon.
Tarvitsen jonkun ottamaan häneen yhteyttä ja hankkimaan pääsyn."
Mutta niin ei tietenkään tapahtunut.
Kukaan ei saanut yhteyttä nanvata_0122:een,
eikä muutenkaan ollut mitään toivoa,
että tämä henkilö antaisi salasanan.
Ja sitten... huutokauppa vain seisoi paikallaan viikkokaupalla,
eikä kukaan vaikuttanut halukkaalta syytämään rahaa
tähän todella, todella, todella harvinaiseen peliin,
kunnes 9. heinäkuuta Japanin aikaa iltayhdeksältä
tuntematon henkilö teki viime hetken huudon,
sai pelin... ja katosi sitten.
Siitä on nyt neljä kuukautta.
Sen huutokaupan päättymisen jälkeen
kukaan ei ole astunut esiin pelin uutena omistajana.
"Vuonna 2020 yksi laitettiin myyntiin Japanin Yahoo! Auctionsissa
perehdytysmoduulin kanssa
ja myytiin noin 3 200 dollaria vastanneeseen hintaan."
- Useimmat ovat olettaneet, että peli päätyi
yksityisen keräilijän käsiin,
jonkun Nintendon historiasta kiinnostuneen, kuten sinä tai minä,
jolla ei ole aikomustakaan
jakaa tätä jalokiveä muun maailman kanssa.
Tämä henkilö vaikutti tyytyvän täysin
nauttimaan vain pelistä itse
ja jättämään meidät pimentoon siitä, miltä sen sisältö näytti.
Yhtä pian kuin se oli ilmestynyt,
peli oli jälleen kadonnut,
ja niin oli myös ainoa mahdollisuus
nähdä, mitä piti sisällään
McDonald'sin perehdytyspeli.
Ja tähän asti tarina on päättynyt tähän:
epätyydyttävään ja ennalta arvattavaan lopputulokseen,
joka totta puhuen maalaa aika karun kuvan
videopelien säilyttämisen nykytilasta.
Mutta olen täällä kertomassa, että tarinassa on vielä lisää.
Paljon lisää.
Sillä, hyvät katsojat...
Olen pitänyt teiltä salaisuutta.
Nähkääs, se henkilö, joka teki sen huudon...
Henkilö, joka voitti 3 500 dollarin huutokaupan
McDonald'sin DS-pelistä,
henkilö, joka omistaa nyt ainoan kappaleen,
jossa on salasana mukana...
se henkilö...
...olen minä.
Okei, palataanpa taaksepäin.
Neljä kuukautta sitten joku kommentoi videooni:
"Sinun täytyy tehdä video
kadonneesta japanilaisesta DS-pelistä,
joka on tehty Mäkkärin työntekijöille."
Ja vaikka en yleensä hanki ideoita videoihini
YouTube-kommenteista, tämä ajatus sai minut heti koukkuun.
Minulla ei ollut aavistustakaan pelin olemassaolosta,
ja mitä enemmän asiaa tutkin,
sitä enemmän koko juttu alkoi kiehtoa minua.
Eikä kauaakaan, kun löysin itseni foorumilta,
jossa yksi käyttäjä sanoi:
"Löysin huutokaupan, mutta se on hitto liian kallis. Loppuu torstaina."
Mutta kun törmäsin tähän keskusteluun,
oli jo torstai.
Klikkasin kiireellä huutokaupan linkkiä,
ja siinä se oli. Katsoin peliä,
jota olin juuri tutkinut kokonaisen yön...
...ja aikaa oli jäljellä vain 30 minuuttia.
Koko sen puolituntisen ajan
kävelin edestakaisin pöytäni ääressä
ja yritin päättää, olisiko tämä ostos
sen arvoinen.
Suostuttelin itseni ostamaan,
ja sitten olemaan ostamatta, uudelleen ja uudelleen,
ja sitten, lopulta... sorruin.
Kun aikaa oli jäljellä kaksi minuuttia,
klikkasin huutopainiketta
ja näin... tämän:
Kävi ilmi, että käyttämälläni sivustolla
oli tililläni 300 000 jenin katto,
ja huutokaupan päättymiseen oli sekunteja.
Kun näin sen lipuvan käsistäni, olin aika harmistunut,
mutta myös tavallaan helpottunut,
että tämä minut vallannut tilapäinen mielenhäiriö
ei ollut saanut minua käyttämään järjettömästi rahaa
McDonald'sin perehdytysohjelmaan Japanista.
Huutokaupan päätyttyä päivitin sivun
uteliaana siitä, oliko joku toinen viime hetken huutaja
saapunut ja vienyt sen...
ja kuinka ollakaan, silloin huomasin,
että huutokauppa oli säädetty alkamaan automaattisesti uudelleen.
Se tarkoitti, että minulla oli kuusi päivää
kehittää suunnitelma pelin hankkimiseksi.
Olet ehkä huomannut,
että en tee itse huutamista
suoraan Japanin Yahoo! Auctionsin kautta.
Käytän siihen toista sivustoa nimeltään Buyee.
Syy on se, että useimmat myyjät Japanin Yahoo! Auctionsissa
eivät tarjoa toimitusta ulkomaille.
Ja siinä Buyee tulee mukaan kuvioihin:
se antaa ulkomaalaisten asiakkaiden,
kuten sinä ja minä, ostaa esineitä suoraan
Japanin Yahoo! Auctionsista, Mercarista, Rakutenista
ja monista muista japanilaisista verkkokaupoista.
Buyee toimii niin, että ostetut tavarat
toimitetaan Buyeen varastolle,
pakataan yhdeksi paketiksi
ja lähetetään sitten ostajalle yhtenä kokonaisuutena,
mikä säästää aikaa, vaivaa ja paljon rahaa.
Olen tehnyt aiemminkin yhteistyötä Buyeen kanssa,
kuten vaikka tämä vain Japanissa myytävien
Super Monkey Ball- ja Mario-esineiden avausvideo,
mutta tämä oli erilaista.
Tällä kertaa kysyisin heiltä paljon suuremman kysymyksen:
halusin tietää, olisiko mitään mahdolisuutta,
että Buyee auttaisi minua
hankkimaan itselleni tämän historiallisen videopelin.
Uskomatonta kyllä... he suostuivat.
En voi kuvailla, kuinka onnellinen olin,
kun Buyee suostui ehdotukseeni,
ja heidän avullaan tein huudon,
odotin ja voitin huutokaupan.
Mutta jäljellä oli vielä yksi valtava este.
Oli nimittäin yhä vuosi 2020, ja kesän aikana
väliaikaisena ennakkotoimenpiteenä [AJANKOHTAISEN TAPAHTUMAN] vuoksi
Japani keskeytti maahan ja maasta pois kulkeneet lähetykset.
Japanin pääasiallinen postiyritys on Japan Post,
ja Japan Postilla oli valtava lista maista,
joihin kiellettiin
postin lähettäminen ja vastaanottaminen,
ja sillä listalla oli mukana kotimaani:
Yhdysvallat.
Tämä aiheutti valtaisan ongelma:
minun oli jotenkin kehiteltävä tapa
saada tämä peli pois Japanista
aikana, jolloin asioiden postittaminen Japaniin ja Japanista
oli ehdottomasti kielletty.
Vailla vaihtoehtoja ja haluten epätoivoisesti ratkaisua
tiesin, mitä minun oli tehtävä.
...eikä se ole se, mitä luulette.
Yleensä tällaisessa tilanteessa
ratkaisuni, kuten ehkä olette arvanneet,
jos olette nähneet muita videoitani, olisi lähteä Japaniin
ja hakea paketti itse.
Mutta Japani ei ollut
keskeyttänyt vain postiliikennettä maasta,
vaan myös turismin maahan ja maasta pois,
joten en olisi päässyt sinne mitenkään.
Ymmärrätte siis varmasti ahdinkoni:
minun oli käytännössä keksittävä,
kuinka lentää Tokioon etsimään vastauksia
aikana, jona Tokioon lentäminen
vastauksien etsimiseksi oli kirjaimellisesti laitonta.
Onneksi minulla oli ässä hihassa.
Näihin aikoihin viime vuonna
pikkuveljeni Mark nimittäin muutti Tokioon
käydäkseen yliopistoa,
ja vaikka kaikkia ulkomaalaisia asukkaita,
myös opiskelijaviisumilla maassa olevia,
oli kielletty poistumasta
ja palaamasta maahan pandemian aikana,
veljeni oli juuri saanut erityisluvan
palata Yhdysvaltoihin pariksi viikoksi
pakollista lääkärintarkastusta varten.
Ja muuten, ihan vain varmistukseksi,
hän kävi tarkastuksessa ja kaikki on kunnossa.
Joten tässä on suunnitelmani:
jos saisin jollain konstilla pelin Markille
ennen hänen paluulentoaan Yhdysvaltoihin,
hän voisi teoriassa salakuljettaa Mäkkärin DS:n
Japanista laukussaan,
ja paketti olisi turvassa.
Jostakin syystä
tunsin tällä tehtävällä todellista kiirettä:
blameitonjorgen video, jolla tämä peli mainittiin,
oli tuonut sen valtavaan valokeilaan,
enkä päässyt eroon siitä tunteesta,
että joku muu saattaisi ehtiä perille ennen minua.
Pari viikkoa huutokaupan päättymisen jälkeen
peli saapui lopulta Buyeen varastolle,
mutta aika oli totisesti loppumassa kesken.
Oli heinäkuun 28. päivä,
ja veljeni lento Amerikkaan oli kolmen päivän päässä -
toimitusikkuna jäi uskomattoman kapeaksi.
Eli jos peli ei saapuisi nopeasti,
suunnitelma olisi tuhoon tuomittu.
Kahden todella stressaavan päivän ajan
mielessäni roikkui se mahdollisuus,
että kaiken tämän työn ja käytetyn rahan jälkeen,
kun kaikki oli osunut täydellisesti kohdilleen,
yksinkertainen aikatauluongelma voisi kaataa koko suunnitelman.
Sitten 30. heinäkuuta
sain veljeltäni seuraavan Discord-viestin:
[arvaapa kenen talolle toimitettiin juuri mäkkärin DS]
Paketti oli turvassa.
"Kun pakkailin kamojani
ja valmistauduin palaamaan Amerikkaan parin päivän päästä,
olen aika varma, että kuulin erään tietyn paketin
saapuvan kynnykselleni,
joten vilkaistaanpa.
Oh hoh hoh hoo!
Tämän pahvilaatikon sisällä ei ole ainoastaan
uskomattoman harvinainen, ainutlaatuinen DS-malli,
vaan siellä voi myös olla
McDonald'sin liikesalaisuuksia.
Avaan siis tämän tosi varovasti.
Kuka tietää mitä täällä...
Täällä voi olla kuuntelulaite.
McDonald'sin iskujoukko voi olla
ryntäämässä oveni läpi mellakkakilpineen hetkenä minä hyvänsä.
Jopas nyt jotakin.
Kun hänen lentoonsa oli hädin tuskin päivä,
Mark pakkasi Mäkkärin DS:n turvaan
valtavaan siniseen laukkuunsa,
ja pian hän oli matkalla Tokion Hanedan lentoasemalle.
Ja totta puhuen se,
saisiko Mark edes lähteä maasta,
oli aika iso kysymysmerkki.
Kaikki se vaivannäkö
kaikkien paperien saamiseksi kuntoon,
jotta Mark sai palata kotiin, oli valtava hässäkkä,
eikä ollut mitään takuita,
että hän edes saisi lähteä,
saati sitten palata maahan.
Mark pääsi kentälle, ja kun lähestulkoon kaikki lennot
Japaniin ja Japanista oli pandemian vuoksi peruttu,
Hanedan ulkomaan terminaali oli aavekaupunki.
Minne hän katsoikin, penkkejä oli tukittu,
jotta ihmiset eivät istuisi vierekkäin,
mikä tosin osoittautui tarpeettomaksi,
sillä lähes jokainen kentän penkki oli tyhjä.
Pian oli Markin lennon aika,
ja muutaman minuutin kuluttua
Mark löysi itsensä lähes tyhjästä lentokoneesta
matkalla Tokiosta Yhdysvaltoihin.
Samaan aikaan maailman toisella puolen
minä ja perheeni olimme matkalla lentokentälle
tapaamaan Markia ja näkemään häntä ensi kertaa
sitten pandemian alun.
Olin todella innoissani:
tietenkin innoissani veljeni näkemisestä
ensi kertaa sitten vuoden 2019 -
mikä vaikutti lähestulkoon mahdottomalta
kesken COVIDin - mutta innoissani myös siitä,
että maailma pääsisi lopulta näkemään läheltä
tämän legendaarisen ja mystisen pelin
ensimmäistä kertaa.
Saavuimme kentälle maskit kasvoilla,
ja odotettuamme kärsivällisesti ikuisuudelta tuntuvan ajan
katsoen muutamien maskillisten matkustajien
tulevan hitaasti ulos portista,
lopultakin... näimme hänet.
Hän oli saapunut.
On mahdotonta liioitella,
kun sanon, kuinka mahtavaa oli nähdä taas Mark.
Koko Japanin matkustustilanne
oli saanut minut uskomaan, ettei hän välttämättä
näkisi meitä tänä kesänä lainkaan,
ja ettemme välttämättä näkisi häntä ennen ensi vuotta.
Mutta Markin näkemisen innostuksessa
jotakin jäi huomaamatta -
jotakin, jota en heti tajunnut.
Jos olisin katsonut tarkemmin, olisin huomannut,
että valtava sininen matkalaukku,
johon Mark oli pakannut Mäkkärin DS:n...
Hänellä ei ollut sitä.
"Tiedätkö... sinun... eikö laukkusi tullut?"
"Eli laukku on siis myöhässä..."
- Mark selitti minulle,
että lentoyhtiön laukkumokailun vuoksi
hänen matkatavaransa eivät olleet tulleet samalle lennolle hänen kanssaan.
Joten... valehtelisin, jos väittäisin,
ettei tilanne kauhistuttanut minua.
Kyseessähän oli siis uskomattoman harvinainen peli,
jota ei käytännössä koskaan näe huutokauppasivustoilla,
jota minun tietääkseni ei edes ole missään muualla
Yhdysvalloissa,
peli, johon kellään minua lukuun ottamatta ei ilmeisesti ollut salasanaa -
ja meidän olisi luotettava, että lentoyhtiö,
joka jo kerran oli saanut sen väärään paikkaan, toisi sen takaisin.
Siitä seurasi todellinen avuttomuuden tunne.
Emme todella voineet tehdä mitään,
paitsi olla kärsivällisiä ja odottaa.
No... emme melkein mitään.
AInoa asia, jonka pystyin tekemään... oli valmistautuminen.
Nimittäin vaikka kaikki sujuisi täydellisesti
ja lentoyhtiö löytäisi ja palauttaisi laukun,
taistelu olisi vasta puolivälissä.
En halunnut vain omistaa
McDonald'sin perehdytysmoduulia,
halusin dokumentoida sen.
Halusin vihdoin tarjota maailmalle ensimmäisen lähivilkaisun
McPelin todellisesta sisällöstä.
Jos kerran tein tämän,
jos kerran käytin aikaa, työtä,
energiaa ja rahaa, halusin tehdä asiat kunnolla.
Halusin tallentaa pelin sellaisena, kuin Mäkkärin työntekijät
sitä oikeasti pelasivat vuonna 2010,
käyttäen oikeaa Nintendon laitteistoa.
Joten aloin tutkia vaihtoehtoja,
ja aika pian huomasin haluavani
videon tallentamiseen muokatun 3DS:n.
Mutta siinä on ongelma:
Tallentavan 3DS:n saaminen käsiinsä vuonna 2020
on paljon helpommin sanottu kuin tehty.
Katsokaapa vaikka tätä MLIG:n videota viime huhtikuulta:
"Kunpa voisimmekin sanoa, että pystymme näyttämään
hienoja ideoita, joita voitte kokeilla itse juuri nyt,
mutta tosiasia on, että tällä hetkellä
3DS on vähän huonossa jamassa."
- Ja he puhuvat videolla täyttä totta,
laitteistoltaan muokattujen 3DS:ien saatavuus vuonna 2020
on kuivunut lähes kokonaan.
Ja pitkällisen tutkimuksen tuloksena
minulle selvisi, että maailmassa oli oikeastaan vain yksi,
joka voisi auttaa minua ongelmani kanssa,
ja hän oli saksalainen konsolinmuokkaaja
nimeltään Stefan Merki.
Stefan on vuosien ajan pitänyt merki.net -nimistä kauppaa,
jossa hän myy kuvantallennuskortteja ja laitteistomuokkauksia
Nintendo 3DS:lle.
Tämä sivusto tuli vastaan yhä uudelleen:
kaikesta kävi ilmi, että Stefan oli yksi parhaista
ja luotettavimmista laitteiston muokkaajista,
joka kykenisi asentamaan tallennuslaitteistoja
ja muita hyödyllisiä laitteistomuunnoksia,
ja hän vaikutti sopivan projektiini täydellisesti.
Menin siis innoissani Stefanin sivustolle
ja... hän oli lopettanut niiden myymisen.
"Juttelimme sähköpostitse Merkin kanssa,
joka on Euroopan jakelija sekä Katsukityn että Loopyn laitteille,
ja hän kertoi olevansa poistumassa alalta,
kunhan hänen varastonsa on tyhjä.
Hän vaikuttaa uskovan, ettei yritys
enää voi luottaa saavansa vastinetta sijoituksilleen
3DS:n lisälaitteista."
- Stefan oli juuri julkaissut sivustollaan avoimen kirjeen,
jossa hän tosiaan ilmoitti jättävänsä modaamisen
ja eläköityvänsä ansaittuaan elantonsa
Nintendon konsoleita muokkaamalla seitsemän vuoden ajan.
Tiesin kuitenkin, että minun oli yritettävä.
Otin Stefaniin yhteyttä henkilökohtaisesti.
Anelin tätä miestä,
3DS:n laitteistomuokkauksen Hattori Hanzoa,
tein parhaani suostutellakseni alansa mestaria
palaamaan eläkkeeltä yhtä viimeistä työtä varten.
Selitin tilanteen Stefanille:
olin tuskallisen lähellä saada käsiini
äärimmäisen harvinaisen DS-pelin,
ja tarvitsin hänen laitteensa
jakaakseni sen maailmalle.
Ja se vaati vähän suostuttelua, mutta lopulta...
hän suostui.
Mutta siihen sisältyi ehto:
Stefan sanoi, että minun pitäisi lähettää
amerikkalainen 3DS muokattavaksi,
joten kävin ostamassa upouuden New 2DS XL:n
ja postitin sen Saksaan.
"Sinäkin olet vasenkätinen."
- "Jep."
"Me olemme niitä fiksuja."
- "Niin olen kuullut."
Siitä lisää myöhemmin.
Samalla jatkoin myös
kadonneen laukun seuraamista.
Tasapainottelin kaikkea tätä:
huutokauppaa, kadonnutta laukkua,
eläköityneen saksalaisen modaajan suostuttelua,
jotta hän tekisi minulle tallentavan 3DS:n -
oli todella haastavaa pitää
kaikki pyörät pyörimässä yhtä aikaa, etenkin tietäen,
että jos yksikin asia menisi mönkään,
projekti kaatuisi todennäköisesti siihen.
Lopulta katsottuani laukun toimituslinkkiä
tuntien ajan uudelleen ja uudelleen,
seuraavana päivänä tuli tilannepäivitys.
- "Ai? Siis mitä siinä lukee?"
"Lentoyhtiön laukkutiedot - toimitusinfo."
- "Ai, okei."
"Tämä on sellaisesta sähköpostista kuin...
Tervetuloa WheresMySuitcase.comiin."
- (nauraa) "Niin, missäs se laukkusi on?"
"Laukkusi viivästyi hiljattain
lennolla Raleigh-Durhamin kansainväliselle lentoasemalle.
Sait tämän sähköpostin,
koska hoidamme toimituksen
American Airlinesin puolesta."
- "Toistaiseksi näyttää hyvältä."
"Olemme syöttäneet tietosi järjestelmäämme
ja työskentelemme lentoyhtiön kanssa
saadaksemme laukkusi sinulle mahdollisimman pian.
Jos kaikki sujuu suunnitelmien mukaan,
toimitamme laukkusi tänään kello 22 mennessä."
- "Tätä lähempänä emme koskaan ole olleet
tätä Mäkkärin DS:ää.
Lentorata on oikea. Se on oikealla reitillä."
"Se on kivenheiton päässä."
- "Se on kulkenut tosi monien käsien kautta.
Keneen voi oikeasti luottaa...
mitä jos joku Ahne-Antero lentokentällä
laittaa kätensä sinne
ja päättää haluavansa McDonald'sin Game Boyn?
Kukapa sitä tietää?"
"Siinä ovat siis tietosi."
- "Kiitos."
- "Hei, mitä?! Mitäs...
Ei voi olla tot-...?"
Laukku oli ilmeisesti saapunut kentälle
ja toimitettaisiin talollemme sinä iltana.
Ja sitten, 4. elokuuta kello 22.00
oveen koputettiin.
"Hei!" - "Hei.
Tämä oli Markille?"
"Jep. Siinäpä se."
- "Mahtavaa. Suurkiitokset."
"Eipä kestä. Mukavaa iltaa."
- "Samoin.
Voihan nyt..."
Se oli saapunut.
- "Tässä se on... tämähän se on, eikö niin, Mark?"
"Jep!
Erittäin kallisarvoinen lasti."
- "Totisesti."
- "Tavara on meillä..."
"Tämä on salakuljetettu...
maarajojen ylitse."
- "Monien osavaltioiden.
Se on kulkenut niin monien käsien kautta,
etten pysy enää laskuissa, postimiehillä...
Johan on."
"Kaikki on täällä ihan sekaisin.
En minä näitä näin pakannut."
- "No, ystävämme Japanissa pakkasi sen varmaankin
aika turvallisesti, eikö?
Voi luoja. Onko tämä...?"
"Siinä on osa yksi.
...missäs on osa kaksi...?
Odotas hetki..."
- "Ei kai kukaan voisi... napata sitä...?"
"Tässä se on."
(valtava helpottunut huokaus, naurua)
- "Ei turvatarkastajista ikinä tiedä."
"Mietin että ehkä, joo, siinähän on litiumioniakku...
eikä minun annettaisi laittaa sitä ruumaan.
Sitä minä tässä juuri mietin,
siksi ne olisivat sen voineet viedä."
- "Litiumioniakkujen saaminen tullista läpi voi olla hankalaa."
"Tämä tässä on varmaankin laturi."
- "Okei."
"Tämä on kai itse laite."
- "Okei."
"Sen perusteella, kuinka paljon se painaa."
- "Selvä."
- "Et ole siis avannut vielä tätä?"
"En ole avannut mitään."
- "Tämä on valtava hetki.
Voi luoja.
Tämä on tosi perusteellisesti kääritty,
ja olen kiitollinen.
Kaikki kääreet ovat tulleet tarpeeseen.
Okei, odotapas hetkinen.
Tämäpä on aika mielenkiintoista.
Oletko valmis?
(pihisee) Se on kaunis.
Katso tuota mattamustaa Mäkkärin logoa.
MKBHD saisi tästä taatusti kiksejä.
Se on tosi hyvässä kunnossakin.
Kiitokset sille Mäkkärin työntekijälle, joka piti -"
"Onko siinä siis moduuli? Sitä ei ole vain esiasennettu?"
- "Voi kuules.
Tässä on vaatimaton moduuli,
joka on äärimmäisen arvokas... ja jolla on arvokasta tietoa.
Ja mitäs täällä sitten on meneillään?
Mikä tämä toinen juttu on?
Tämä numero, näkemieni YouTube-videoiden perusteella,
joissa ihmiset eivät pääse alkunäytöstä eteenpäin,
olen aika varma, että siihen tarvitaan kuusinumeroinen koodi.
Hetkinen, onko näitä TOINENKIN?
Onko näitä KAKSI? Mitäh?!
Kaksi Mäkkärin DSi:tä.
Vau, ne ovat molemmat vielä uskomattoman hyvässä kunnossakin.
Mattapinta on todella hieno.
DSi on todella kaunis ja aliarvostettu laite.
Ja sitten, katsotaanpa
mikä on palapelin viimeinen pala...
Mark, epäilyksesi on varmaan oikea.
Tämä taitaa olla ihan tavallinen DSi:n laturi.
Voi luoja.
Vau. Kaunista.
Kiitos. Todella suuri kiitos, Mark."
"Joo, joo!"
- "ja kiitos, kun kuvaat, Robert."
Vihdoin ja viimein, tämä erittäin harviainen peli -
ja, kuulemma, salasana sille - on meidän käsissä:
Tämä uskomattoman harvinainen Mäkkäri merkkinen DSi;
tämä vielä harvinaisempi Japanin työntekijöiden perehdytys peli;
ja luultavasti kaikista arvokkain,
kauan hukassa ollut, ainutlaatuinen kuusinumeroinen salasana
mikä antaisi meidän päästä käsiksi peliin
ensimmäistä kertaa 10 vuoteen.
Vihdoin ja viimein, peli oli turvallisesti käsissämme,
mikä tarkoitti että oli enää vain
yksi palapelin pala jäljellä.
Ja niin, parin päivän jälkeen,
toinen paketti saapui, tällä kertaa Saksasta,
Jonka sisältöön kuului modifioitu New 2DS XL.
Tämä oli se viimeinen pala -
Viimeinen tarvittava ainesosa,
tämän pelin jakoon maailman kanssa.
Ainoa ylitettävä este jäljellä oli kielimuuri.
En osaa lukea japania, mutta tunnen jonkun joka osaa.
Joten olin uudelleen yhteydessä Samuel Messnerin kanssa
ja pyysin häntä mukaan
ihka ensimmäiseen läpipeluuseen
tästä Mäkkäri DS perehdytys pelistä.
Hän suostui.
- Olen innoissani näkemään kuvakkeen sille
- Juu. Hyvä pointti.
Tämä on iso hetki minulle.
En ole itse asiassa käynnistänyt tätä peliä vielä.
Mä olen pelannut nolla sekuntia tästä,
kuten kaikki muutkin Yhdysvalloissa,
tähän mennessä tietääkseni.
- Herranjumala, tää on hieno.
- Hitto, mä vähän toivoisin, että toi
olisi miltä tän pelikasetti näyttäis,
koska sillä on vähän sellanen "Feel the Magic: XY/XX" viba.
- [Molemmat] "I'm loving it!"
- Mä rakastan sitä!
- Mä oikeesti rakastan sitä!
FMV!!
omg
Iloisia Mäkkärin asiakkaita ympäri maailmaa.
Joten, tämä video on YouTubessa,
mutta olen vältellyt sen katsomista,
koska en halunnut pilata tätä hetkeä mitenkään,
ja oli sen arvoista.
Wowie.
Okei, joten tässä valikossa on kolme vaihtoehtoa -
Voitko auttaa näiden kanssa?
- Juu. Eli toi ensimmäinen on Salasanan syöttö.
Seuraava on salasana, eli niin kuin salasanan vaihto.
Ja kolmas on sarjanumeron syöttö,
Mikä on varmaan mitä me aiotaan tässä tehdä.
- Ai, mielenkiintoista.
Tuntuu siltä, että puran pommia tässä.
En tiedä huomasitko:
mutta tässä kuuluu se ba-da-ba-ba-ba sävel.
Se on mahtavaa.
Se on niin henkinen.
Okei, tän täytyy olla se,
Koska se on kuusi osainen koodi johon käy vain numerot.
Okei, Kokeillaan tätä.
Neljä.
Kahdeksan.
Viisi.
Oho.
Onko tämä taaksepäin meno tässä oikeassa alakulmassa?
- Juu, on se.
- Neljä, kahdeksan, kaksi.
Niin häiritsevän kaunis laulu.
No niin, nyt mennään.
Mitä tässä alhaalla lukee?
- Päätä syöttö.
Noin, katsotaanpas.
Voi ei!
'Syöttämäsi tiedot ovat väärin.
Syöttäkää oikeat tiedot, kiitos.'
- Tämä hetki, täysin rehellisesti, pelästytti minut pahasti.
Mieleeni tulvi pahimmat mahdollisuudet:
Oliko tämän DS pelikasetin data pyyhitty jotenkin?
Lähettikö myyjä minulle väärän kopion?
Tai kaikista pahin: Olivatko nämä kuvat... väärennettyjä?
Oliko meitä suoranaisesti huijattu?
- Mitä jos se onkin se salasana?
Ehkä ne laittoi sen salasanaksi...
Koska se on kuusi osainen salasana.
- Kokeile vaan, miksi ei?
- Toivon, koska en tiedä mitä teen,
jos tämä ei toimi.
- Ja tässä lukee 'syötä kuusi osainen salasana
jonka olet itse valinnut, kiitos'
Nyt olen epävarma, tuleeko tämä edes toimimaan.
- Okei. 482500
Toivon että tämä toimii.
Jees!
- Joo!
- No niin.
Nyt päästiin eteenpäin.
- Ollaan kartoittamalla alueella.
Salasana... toimi.
Wow, meillä on sämpylät.
Kaksi suolakurkkua.
Ikoninen osa Mäkkärin tarinaa.
Kaksi pihviä.
Taidan olla valmis.
Oho, tämä on 3D!
Meidän tämän pelin täysi läpipeluu kesti yli tunnin,
joten säästän teidät sen kokonaan katsomiselta.