Ar tai realybė?
Ar tik fantazija?
Supančiotas sunkumų, nuo realybės nepabėgsi.
Atsimerk.
Pažvelk į dangų ir pamatyk.
Esu tik vargšas bernelis.
Man nereikia gailesčio.
Esu lengvo būdo.
Šiek tiek linksmas ir liūdnas.
Kur nuneš vėjas,
man visai nerūpi.
Man ne...
Mama, ką tik nužudžiau žmogų.
Įrėmiau ginklą į galvą.
Nuspaudžiau gaiduką, dabar jis miręs.
Mama, gyvenimas tik prasidėjo.
Bet dabar viską paleidau vėjais.
Mama.
Nenorėjau tavęs pravirkdyti.
Jeigu ryt tokiu laiku negrįšiu.
Gyvenk toliau, gyvenk toliau.
Lyg niekas neturėtų reikšmės.
Per vėlu, išaušo mano metas.
Mane krečia šiurpas.
Kūną nuolat skauda.
Sudie, visi, turiu eiti.
Palikti visus užnugary ir pažvelgti tiesai į akis.
Mama. (Kad ir kur nuneš vėjas.)
Nenoriu mirti.
Kartais svajoju, kad visai nebūčiau gimęs.
Matau vyro siluetą.
Skaramučai, Skaramučai.
Ar pašoksi „Fandango“?
Griaustinis ir žaibas gąsdina mane.
Galilėjau, Galilėjau.
Galilėjau, „figaro“ - „magnifico“.
Bet aš tik vargšas bernelis, nieko nemylimas.
Jis tik vargšas bernelis iš skurdžios šeimos.
Apsaugok jo gyvenimą nuo šios baisybės.
Nerūpestingą, ar paleisite mane?
„Bismillah“! Nepaleisime.
Paleiskite jį.
„Bismillah“! Nepaleisime.
Paleiskite jį.
„Bismillah“! Nepaleisime.
Paleiskite... Nepaleisime...
Ne, ne, ne...
Mama mia, Mama Mia.
Mama Mia, paleiskite mane.
Belzebubas turi man vietą pragare.
Man, man...
Manot galite užmėtyti mane akmenimis ir spjauti į akis?
Mylėti mane ir palikti mirti?
Negalite man to daryti.
Turiu ištrūkti.
Tiesiog nešdintis iš čia.
Niekas neturi reikšmės.
Visi tai mato.
Niekas neturi reikšmės.
Man niekas neturi reikšmės.
Kad ir kur nuneš vėjas...