Podignite ruke, ako su vas ikada pitali:
"Šta želite da budete kad porastete?"
Sad, kad biste morali da nagađate,
šta mislite koliko ste imali godina kada su vas prvi put to pitali?
Možete samo da podignete prste.
Tri. Pet. Tri. Pet. Pet. U redu.
Sad, podignite ruku, ako vam je pitanje:
"Šta želite da budete kad porastete?"
ikada uzrokovalo nespokoj.
(Smeh)
Bar blagi nespokoj.
Ja sam neko ko nikada nije mogao da odgovori na pitanje:
"Šta želiš da budeš kad porasteš?"
Vidite, problem nije bio to što uopšte nisam imala interesovanja -
već sam ih imala previše.
U srednjoj školi sam volela engleski, matematiku, likovno
i pravila sam internet sajtove
i svirala sam gitaru u pank bendu pod nazivom "Isfrustrirani teleoperater".
Možda ste čuli za nas.
(Smeh)
Tako je bilo i nakon srednje škole
i u određenom momentu sam počela da opažam obrazac kod sebe,
gde bih se zainteresovala za jednu oblast
i bacila bih se na to, potpuno bi me obuzelo
i postala bih prilično dobra, u čemu god to bilo,
a potom bih stigla do momenta kad bih počela da se dosađujem.
I obično bih se u svakom slučaju trudila i istrajavala
jer sam već posvetila toliko vremena i energije,
a ponekad i novca u datu oblast.
Ali naposletku bi onaj osećaj dosađivanja,
onaj osećaj, kao: da, kapiram ovo, ovo za mene više nije izazov -
postajalo bi previše.
I morala bih da odustanem.
Ali onda bih se zainteresovala za nešto drugo,
nešto potpuno nevezano i bacila bih se na to
i postala bih obuzeta i u fazonu: "To! Pronašla sam moj poziv",
a potom bih ponovo stigla do tačke u kojoj sam se dosađivala.
I naposletku bih odustala.
Ali onda bih otkrila nešto novo i potpuno drugačije
i bacila bih se na to.
Ovaj obrazac mi je uzrokovao mnogo nespokoja
iz dva razloga.
Prvi je bio u tome što nisam bila sigurna
kako da sve ovo pretvorim u karijeru.
Mislila sam da ću na kraju morati da izaberem nešto,
da negiram sve svoje ostale strasti
i da prosto pristanem na dosađivanje.
Drugi razlog za toliko nespokoja
je bio malo više ličan.
Brinula sam se da nešto nije u redu s ovim
i da nešto nije u redu sa mnom jer nisam u stanju da se držim bilo čega.
Brinula sam se da me je strah od obaveza
ili da sam rasejana ili da samu sebe sabotiram,
u strahu od sopstvenog uspeha.
Ako se prepoznajete u mojoj priči i u ovim osećanjima,
volela bih da se zapitate
nešto što bih volela da sam samu sebe nekada pitala.
Zapitajte se gde ste naučili da značenje pogrešnog i nenormalnog pripisujete
bavljenju velkim brojem poslova.
Reći ću vam odakle ste to naučili:
naučili ste to iz kulture.
Prvi put nas pitaju: "Šta želiš da budeš kad porasteš?"
kada imamo oko pet godina.
I istina je da nikog nije zaista briga šta govorite u tom uzrastu.
(Smeh)
To se smatra bezazlenim pitanjem za malu decu
da bi izmamili od njih slatke odgovore,
kao: "Želim da budem astronaut", ili: "Želim da budem balerina",
ili: "Želim da budem pirat."
Ovde ubacite kostim za Noć veštica.
(Smeh)
Ali ovo nam pitanje postavljaju iznova i iznova kako odrastamo
u raznim oblicima - na primer, đake u srednjoj školi mogu da pitaju
na čemu će da diplomiraju.
I u nekom momentu:
"Šta želiš da budeš kad porasteš?"
pređe put od nekad simpatične vežbe
do onoga što nas drži budnim po noći.
Zašto?
Vidite, iako ovo pitanje podstiče decu da sanjaju o tome šta bi mogla da budu,
ne podstiče ih da sanjaju o svemu što bi mogla da budu.
Zapravo, postiže upravo suprotno
jer kada vas neko pita šta želite da budete,
možete da odgovorite 20 različitih stvari,
iako će se dobronamerni odrasli verovatno kikotati, u fazonu:
"O, kako je to slatko, ali ne možeš da budeš graditelj violina i psiholog.
Moraš da izabereš."
Ovo je dr Bob Čajlds -
(Smeh)
i on je graditelj žičanih instrumenata i psihoterapeut.
A ovo je Ejmi Ang, urednica časopisa koja je postala ilustrator, preduzetnica,
učiteljica i kreativna direktorka.
Ali deca većinom ne slušaju o ovakvim ljudima.
Sve što čuju
je da će morati da odaberu.
Ali ne radi se samo o tome.
Pretpostavka o usko usredsređenom životu
je veoma romantizovana u našoj kulturi.
To je predstava o sudbini ili jednom pravom pozivu,
predstava o tome da svi imamo jednu važnu stvar
kojom nam je suđeno da se bavimo dok smo na zemlji
i da morate da pronađete šta je to
i da tome posvetite svoj život.
Ali šta ako ste neko ko nema takav sklop?
Šta ako ima mnogo različitih oblasti koje vas interesuju
i mnogo toga što želite da radite?
Pa, nema mesta za ljude poput vas u ovom poretku.
Pa se stoga možete osećati usamljeno.
Možete se osećati kao da nemate svrhu.
I možete da osećate kako nešto nije u redu s vama.
Sve je u redu s vama.
Vi ste multipotencijalista.
(Smeh)
(Aplauz)
Multipotencijalista je neko ko ima mnogo interesovanja i kreativnih težnji.
Duga je reč za izgovaranje.
Možda bi pomoglo, ako bismo je razložili na tri dela:
multi, potencijal i ista.
Možete takođe da koristite druge termine koji označavaju isti pojam,
kao svestrana osoba, renesansna osoba.
Zapravo, tokom perioda renesanse
smatralo se idealnim biti dobar u različitim disciplinama.
Barbara Šer nas naziva "skenerima".
Koristite termin koji želite ili izmislite sopstveni.
Moram da kažem da mi je to nekako prikladno da kao zajednica
ne možemo da se složimo oko jednog pojma.
(Smeh)
Lako je posmatrati vašu multipotencijalnost
kao ograničenje i muku koju treba prevazići.
Ali naučila sam, razgovarajući s ljudima
i pišući o ovim idejama na mom vebsajtu: Puttylike,
da u ovoj osobini leži ogromna snaga.
Ovo su tri
supermoći multipotencijalista.
Prva: sinteza ideja.
To jest, kombinovanje dve ili više oblasti
i stvaranje nečeg novog na njihovom preseku.
Ša Hvanga i Rejčel Binks su spojila zajednička interesovanja:
kartografija, vizuelizacija podataka, putovanja, matematika i dizajn,
kada su osnovali Mešu.
Mešu je kompanija koja pravi nakit po porudžbi, inspirisan geografijom.
Ša i Rejčel su došli do ove jedinstvene ideje,
ne uprkos, već zbog svog eklektičkog spoja veština i iskustava.
Inovacija nastaje na presecima.
Odatle potiču nove ideje.
A multipotencijalisti sa svim svojim iskustvima
su u stanju da imaju uvid u mnoge od ovih tačaka preseka.
Druga supermoć multipotencijalista
je brzo učenje.
Kada se multipotencijalisti zainteresuju za nešto,
vredno se bace na to.
Mi osmatramo sve čega se dohvatimo.
Takođe smo naviknuti na početke
jer smo već toliko puta bili početnici,
a to znači da nas je manje strah da probamo nove stvari
i da iskoračimo iz ustaljenih stanovišta.
Štaviše, mnoge veštine su primenjive na razne discipline,
a mi donosimo sve što smo naučili u svaku novu oblast kojom se bavimo,
pa retko počinjemo od nule.
Nora Dan je zaposlena za stalno kao putnica i honorarna je spisateljica.
Kao dečji koncertni pijanista usavršila je neverovatnu veštinu
razvoja mišićne memorije.
Sada je najbrži daktilograf kog poznaje.
(Smeh)
Pre no što je postala pisac, Nora je bila projektant finansija.
Morala je da nauči prefinjenu mehaniku trgovine
kada je započela svoju praksu,
a ova veština joj sad pomaže da piše neodoljive ponude urednicima.
Retko kad je gubljenje vremena sleđenje nečega što vas privlači,
čak iako na kraju odustanete.
Možete primeniti to znanje na potpuno drugačiju oblast
onako kako niste ni očekivali.
Treća supermoć multipotencijalista
je prilagodljivost;
to jest, mogućnost da uskočite u bilo šta što želite da budete
u bilo kojoj situaciji.
Ejb Kahudo je ponekad reditelj spotova, ponekad je vebdizajner,
ponked je konsultant na Kikstarteru, ponekad je nastavnik,
a ponekad je, očigledno, Džejms Bond.
(Smeh)
Dragocen je jer dobro obavlja posao.
Još je dragoceniji jer može da preuzme različite uloge,
zavisno od potreba klijenata.
Časopis "Fast Kompani" je prepoznao moć adaptacije
kao veštinu koju je najvažnije razvijati kako biste uspeli
u 21. veku.
Svet ekonomije se menja tako brzo i nepredvidljivo
da su oni pojedinci i one organizacije koji znaju kako da se prilagode
kako bi susreli potrebe tržišta, ti koji će da uspeju.
Sinteza ideja, brzo učenje i prilagodljivost;
tri veštine kojima su multipotencijalisti veoma vični
i tri veštine koje mogu da izgube, ukoliko ih pritiskate da suze svoj fokus.
Kao društvo, imamo zajednički interes da ohrabrujemo multipotencijaliste
da budu to što jesu.
Imamo mnogo složenih, višedimenzionalnih problema trenutno u svetu
i potrebni su nam kreativni mislioci koji razmišljaju nekonvencionalno da ih rešimo.
Sad, pretpostavimo da ste duboko u sebi specijalista.
Izašli ste iz utrobe znajući da želite da budete pedijatar neurohirurgije.
Ne brinite - i sa vama je sve u redu.
(Smeh)
Zapravo, najbolje ekipe su sačinjene
od uparenih specijalista i multipotencijalista.
Specijalisti mogu da zarone u oblast i implementiraju ideje,
dok multipotencijalisti donose širinu znanja u projekat.
To je prelepo partnerstvo.
Ali svi bi trebalo da osmišljavamo živote i karijere
u sladu s tim za šta smo stvoreni.
I nažalost, multipotencijaliste uglavnom ohrabruju
prosto da više liče na svoje kolege specijaliste.
S tim na umu,
ako nešto želim da vam ostane od ovog govora,
nadam se da je to sledeće:
prigrlite svoj unutrašnji sklop, kakav god on bio.
Ako ste u duši specijalista,
pa, tako vam svega, specijalizujte se.
Tu ćete postići najbolje rezultate.
Ali svim multipotencijalistima ovde,
uključujući i one koji su možda upravo shvatili,
u poslednjih 12 minuta da su baš to -
(Smeh)
vama kažem:
prigrlite svoje brojne strasti.
Pratite svoju znatiželju niz sve te zečje rupe.
Istražujte svoje preseke.
Prihvatanje našeg unutrašnjeg sklopa vodi ka srećnijem, autentičnijem životu.
I možda je još važnije -
multipotencijalisti, potrebni smo svetu.
Hvala vam.
(Aplauz)