Jag vill att du öppnar dina ögon.
Öppna dina ögon och ta min hand.
Det finns så mycket du måste se.
Det kommer inte vara enkelt,
men det kommer vara simpelt.
Oroa dig inte.
Jag är här med dig.
[ljud av lastbil på tomgång och en gris som skriker tills det tvärt avbryts]
Vakna.
Hej, det är Emily från Bite Size Vegan och välkommen till en ny "vegan nugget".
Som ett samhälle, gömmer vi verkligheten bakom vår livsmedelsindustri. Vi sveper processen under mattan, interagerar
endast med steriliserat, estetiskt tilltalande förpackningar. Vi säger till oss själva att våra
livsmedelsproducerande djur behandlas bra. Att de dödas "humant". Och när vi ser motsatsen
bevisas, säger vi "så är det inte här".
Men jag är här för att visa er att det faktiskt är så här.
Den här videon är för veganer liksom icke-veganer.
Om du är en icke-vegan, så är att vara fullt medveten om vad du köper och väljer
att äta är av yttersta vikt. Om du är vegan, så är det av lika stor vikt
att komma ihåg varför du valt den här livsstilen.
Oavsett din livsstil så är liven som vi kommer stöta på här tillsammans är viktiga
och att blunda till deras erfarenheter är att döma dem till en tillvaro helt
utan ens ett ögonblicks erkännande.
En del av vad jag kommer att visa dig idag kommer vara störande, hjärtskärande, även irriterande.
Du kommer vilja blunda, men jag vill be dig att du bevittnar deras verklighet.
Det här är inte en sensation. Detta är vardagliga syner, vardagliga uppgifter i den dagliga verksamheten
i animaliska-produkter industrin.
Om du inte är vegan och känner att du behöver vända dig bort, skulle jag vilja att du tänker efter på frågan:
"om det inte är bra nog för dina ögon, varför är det bra nog för din mage?"
Det här är den nakna sanningen om varifrån din mat kommer.
Om du är vegan, försök snälla att inom dig validera vad dessa individer har gått igenom.
Om de har levt igenom det och dött av det, så är det minsta vi kan göra att vara vittnen till det.
Om du måste kolla bort, fortsätt snälla att lyssna,
Det här är verkligheten för biljoner av individer här på jorden.
Det är inte ett enskilt fall.
Det är inte på någon avlägsen plats.
Det här är här och nu, i din egen bakgård.
Under denna 24 timmars vaka med aktivistgruppen Toronto Pig Save, började vi tidigt på
morgonen på "Fearman's Fläsk", inkorporerad i Burlington, Kanada. Innan de flesta människor
ens klivit ur sängen, är dessa grisar runt hörnet från sin död.
Grisar och andra (som man kallar dem) "boskapsdjur" kan tvingas resa i flera dagar utan mat och vatten,
maximum gränsen varierar mellan olika länder. I Kanada är det nu 36 timmar
för grisar & höns och 48 timmar för kor. På grund av trånga och ohygieniska förhållanden, attackerar
grisar varandra och äter varandra och de lider av utväxter och infektioner.
Oavsett om de kommer från industriell djuproduktion eller "humana" familje-gårdar, hamnar de alla här.
Och idag är det deras dödsdag.
"Vi älskar dig! Vi älskar dig sötnos! Vi älskar dig älskling! Ja, vi..."
Vårt nästa stopp var två ko-slakterier i Toronto - St. Helens och the Halal and Kosher
Ryding-Regency. Enligt Halal och Kosher standarder, måste korna vara fullt medvetna när de dödas.
Ryding slaktar också "använda" mjölk-kor, mödrar vars kroppar är så utmattade efter upprepade
graviditeter och all mjölk de att de har gett ut eller så har de dukat under för sjukdomar.
Ryding-Regency Meat Packers slakterier dödar 50 mjölkkor om dagen. En slakteri-arbetare
berättade för oss den här veckan att 60-70% av korna är dräktiga när de dödas.
Deras foster kan vara så små som 5 cm och så stora som kalvar redo för att födas samma dag.
Huvudena och ryggmärgen hos mjölk-kor märks som SRM (Specifikt Risk Material).
Alla över 30 månader är mottaglig till galna ko sjukan.
Det vill säga, de kan potentiellt bära bovin spongiform encefalopati (galna ko-sjukan).
Kornas huvuden målas blå för att ange
dem som SRM. De skickas iväg till förbränning snarare än till en
konverteringsanläggning för husdjursmat eller boskaps foder.
Jag träffade en slakteri-arbetare på Ryding-Regency som berättade för mig att
han har bevittnat kor som flåtts medan de fortfarande är vid fullt medvetande. Den här grymheten
är ofattbar och vem som helsts värsta mardröm i krig, men trots det händer detta varje dag i Toronto.
En arbetare flår ansiktena medan korna fortfarande är vakna. Det händer oftast de
första tio korna som slaktas varje morgon klockan 7 för att ägaren inte tillåter tillräcklig tid
för de första korna att helt förblöda. Det finns en press att börja stycka
korna direkt och inte förlora pengar genom att sakta ner produktionen.
Att kor flås när de är vid medvetande var ett illdåd som skrevs i Gail Eisnitzs
bok "Slaughterhouse"... Det händer varje dag här för att de slaktar 'kosher eller halal'. Det
finns ingen bedövning och om korna inte blöder tillräckligt så börjar arbetaren
stycka medan korna fortfarande är medvetna.
Ägarna av Ryding-Regency och St. Helens påstår sig vara djur älskare, St. Helens' ägare
sa till och med till en Toronto Pig Save aktivist: "ingen älskar djur mer än jag".
Ko-skinnet laddas på, på lastbilar och körs tills garveri ner för gatan, vilket lämnar
ett spår av blod längst vägen. Stanken på garveriet är nästan outhärdlig medan arbetarna
köra skinnen genom saltvatten för att förhindra förruttnelse av kollagenet.
Höga staplar av skinn flyttas runt på en gaffeltruck. Detta är din lyxiga läder.
Vid alla slakterier, pumpas lastbilar fulla med blod, som tillsammans med avvisade kroppdelar
forslas iväg till konverteringsanläggningar för att blandas till husdjursmat och boskapsfoder.
Vi matar våra livsmedelsdjur med blodet och resterna av dem som gick före dem.
Vårt sista stopp för natten var Maple Leaf Poultry i Toronto, ett kyckling-slakteri
som är igång 24 timmar om dagen under veckan, och slaktar överstigande 60.000 kycklingar per dag.
Varje ankommande lastbil bär mellan 5 och 10.000 kycklingar.
Vissa dör långsamt och smärtsamt från sjukdomar, skador eller utmattning innan de ens når slakt.
Medan de kan verka vara fullvuxna, så är de faktiskt bara 36 till 42 dagar gamla dagen som
de dör. Som alla andra djur som dödas för att bli mat, så är det inte mer än bebisar.
På den senaste 24 timmars vakan, överlämnade Martin - platschef på Maple Leaf, en höna
till Toronto Pig Save aktivister. Mercy bor nu fri på en lokal djurfristad.
Uppmuntrade av denna seger, frågade aktivisterna om att få rädda en till.
En av tusen idag, en av hundra
tusen den här veckan, en av miljoner det här året på enbart detta slakteri. Bara en.
Men de nekades, knuffades åt sidan, och frihetsberövades.
Senare, körde en lastbilschafför in i en aktivist. Detta är inte en ovanlig händelse.
Slakteriarbetarna själva sträcker sig från vänliga och hjälpsamma till direkt fientlig.
Detta är deras levebröd, hur de försörjer sina familjer. Många av de har inget annan
val, och många har realistiskt väldigt få, eftersom timlönen är högre än i andra industrier.
Och av en bra anledning.
Det här är INGENS drömjobb.
Toronto Pig Save jobbar på att utveckla ett övergångs program för slakteriarbetare
så att de kan hitta en alternativ sysselsättning. Industrin är utbredd med övergrepp och kränkningar av de mänskliga rättigheterna,
arbetar skador och även dödsfall. Med prioriteten på tempo och kvantitet, faller
säkerhet åt sidan.
Säkerhetsvakten på St. Helens berättade för oss att han hade en fru och barn att försörja. Han sa
att han inte har några problem med vad vi gör men med stor oro eskorterar han oss utanför fastigheten,
och säger att han måste sköta sitt jobb. Han har kollat efter säkerhetsjobb på andra ställen men inget annat företag
betalar såpass hög lön. Och såklart har inget annat företag så mycket att dölja.
Animaliska livsmedelsindustrin frodas på sekretess och dör av exponering.
Vi frågade om han någonsin går in för att se vad som händer.
Han vred ansiktet i avsky och erkände att han hade slutat äta kor och grisar helt och hållet.
En av chafförerna som levererar kor erkände till och med att han blivit vegan efter att ha
sett vad som faktiskt händer med korna han lämnar. Men han fortsätter med sitt jobb för att
an inte kan hitta något annat jobb som matchar hans nuvarande inkomst.
Vårt mat-system är trasigt på mer sätt än ett. Industrin förlitar sig på att konsumenterna inte
ser sanningen, och konsumenterna är allt för redo att följa det.
Resultat över säkerhet, slutresultat
över skäl, vinst över medkänsla.
Vi som konsumenter förlitar oss på att vår mat
inte gör att vi behöver tänka på hur den hamnade där och vad, eller vem, det var innan
det blev prydligt förpackat för att vi ska köpa det. Slakteriearbetare förlitar sig på "högre-än-genomsnitt"
inkomst trots skrämmande och ofta farliga arbetsförhållande.
Och djuren... nåväl, de förlitar sig på oss.
Deras enda hopp för frihet kommer från oss, deras plågoandar. Vi har förmågan att förändra
allt det här. Och det börjar med att uppmärksamma att det händer. Det börjar med att komma
ansikte mot ansikte med våra val och deras verkliga inverkan. Det börjar med att bevittna sanningen.
Det börjar när du öppnar dina ögon.
Dela snälla denna video för att öppna ögonen överallt för verkligheten om vår mat-industri. Vegan eller
inte vegan, så borde var och en av oss uppleva detta med egna ögon. Du behöver inte vara stark,
du behöver bara vara där. För mer information, källor och för att komma i kontakt med Toronto Pig
Save för att delta själv, kolla snälla på blogginlägget för den här videon och/eller länkarna
i beskrivningen nedanför.
Om du vill hjälpa till att stödja Bite Size Vegan med att skapa dessa pedagogiska videor
och Toronto Pig Save med att bevittna dessa varlser, kolla snälla på support länkarna
här, i sidobaren och i videobeskrivningen.
Tack för att du lyssnade.
Tack för att du vittnade.
Tack för att du öppnade dina ögon.