Якщо ми походимо від мавп, то чому мавпи все ще існують?
(Сміх)
Тому що ми не мавпи,
ми риби.
(Сміх)
Усвідомлення того, що ти риба, а не мавпа,
насправді, дуже важливе в розумінні нашого походження.
Я викладаю один з найбільших курсів з еволюційної біології в США,
і коли мої студенти нарешті розуміють, чому я весь час називаю їх рибами,
я усвідомлюю, що впорався зі своєю роботою.
Я завжди змушений розпочинати свій курс із розвінчання деяких усталених міфів,
тому що через їх незнання багатьох з нас вчили неправильній еволюції.
Наприклад, нас привчили казати "теорія еволюції".
Насправді ж, існує багато теорій, і, власне, як процес, теорії,
які найбільше відповідають дійсності, доходять до наших днів.
Найбільш знана теорія - теорія природного добору Дарвіна.
Це процес, в якім найбільш пристосовані до середовища організми
виживають і розмножуються,
в той час, як найменш пристосовані - поволі гинуть.
Ось і все.
Насправді, еволюція - неймовірно проста річ.
Еволюція не менш реальна, ніж "теорія тяжіння".
Її настільки ж легко довести.
Просто погляньте на свій пупок,
який є у всіх плацентарних ссавців,
чи на хребет, який є у інших хребетних,
чи на ДНК, яка властива всім живим на Землі.
Ці риси не виявилися несподівано в людях.
Ми їх успадкували від різних предків.
І не тільки ми, а всі нащадки.
Але це не зовсім та біологія, яку ми вчимо з дитинства, чи не так?
Ми знаємо, що рослини і бактерії - це прості організми,
від риб пішли земноводні, а за ними рептилії і ссавці,
а вкінці ми маємо людину -
це ідеальне створіння еволюції.
Але життя - це не лінійний розвиток,
і воно не закінчується на нас.
Нам завжди зображають процес еволюціі наступним чином -
мавпа, шимпанзе,
деякі вимерлі види людини,
і всі вони впевнено ідуть один за одним на чолі з людиною.
Але вони більше не стають нами , як і ми ними.
Ми також не вінець еволюції.
Але чому це так важливо?
Чому ми повинні правильно розуміти процес еволюції?
Неправильне розуміння еволюції призводить до великої кількості проблем.
недоречно задавати таке багатовікове питання як:
"Звідки ми походимо?"
без правильного розуміння еволюції.
Непорозуміння призвели до багатьох заплутаних поглядів на те,
як ми повинні ставитись до всього живого на Землі
і як ставитись один до одного
з огляду на расу і стать.
Тож давайте повернемося на чотири мільярди років назад.
Це одноклітинний організм, від якого ми походимо.
Спочатку він дав життя іншим одноклітинним організмам,
але ці все ще розвиваються,
і можна сказати, що археї і бактерії,
які становлять більшу частину групи,
найбільш пристосовані на планеті.
І вони, безперечно, залишаться після нас.
Приблизно три мільярди років тому з'явилися багатоклітинні організми.
Вони були представлені грибами, рослинами і тваринами.
Риби були першими, у кого розвинувся хребет.
Тож теоретично, всі хребетні - риби,
Тож теоретично, ми з вами риби.
Не кажіть, що я вас не попереджав.
Один вид риб вийшов на сушу
і породив, серед багатьох інших, ссавців і рептилій.
Деякі рептилії стали птахами, деякі ссавці - приматами,
деякі з приматів стали хвостатими мавпами,
а інші - вищими приматами, включно з різними видами людини.
Тож ми не походимо від мавп,
але у нас з ними спільний предок
Весь цей час життя продовжувало еволюціонувати довколо нас:
більше бактерій, більше грибів, і все більше і більше риб.
І як ви вже здогадались - так, це моя улюблена група.
(Сміх)
Життя розвивається і одночасно згасає.
Деякі види зникають всього за декілька мільйонів років.
Тож більшість оточуючих нас сьогодні живих організмів
приблизно того ж віку, що і наш вид.
Доволі егоістична думка:
"Рослини і бактерії - доволі примітивні організми,
а ми, як вид, розвинулися миттєво,
тож ми особливі."
Думайте про життя, як про книгу, незакінчену книгу.
Ми просто бачимо декілька останніх сторінок кожного розділу.
Дивлячись на вісім мільйонів видів,
з якими ми співіснуємо на Землі,
подумайте про те, що всі вони існують всі чотири мільярди років еволюції.
Всі вони - результат еволюції.
Подивіться на нас, як на листя на величезному стародавньому дереві життя,
всі ми пов'язані невидимим гіллям і не тільки один з одним,
але і з нашими померлими родичами і еволюційними предками.
Як біолог, я разом з іншими все ще намагаюся досліджувати
взаємозв'язки між людьми та нашу приналежність.
Можливо, все ж таки краще
розглядати нас, як маленьких риб, що вийшли на сушу.
Тих, хто навчився ходити і розмовляти,
але все ще повинен багато чого зробити,
щоб зрозуміти, хто ми і звідки.
Дякую.
(Оплески)