Om vi härstammar från aporna, varför finns det fortfarande apor?
(Skratt)
Jo, för att vi inte är apor,
vi är fiskar.
(Skratt)
Att veta att du är en fisk och inte en apa
är faktiskt mycket viktigt för att förstå vårt ursprung.
Jag undervisar på en av de största kurserna i evolutionsbiologi i USA
och när mina studenter äntligen förstår varför jag alltid kallar dem fiskar,
då vet jag att jag har gjort mitt jobb.
Men jag måste alltid börja mina kurser med att ta kål på några seglivade myter,
för utan att vara medvetna om det, har vi ofta lärt oss fel om evolutionen.
Till exempel får vi lära oss att det heter "evolutionsteorin".
Men det finns många teorier och precis som processen i sig
är det teorierna som bäst passar data som har överlevt till våra dagar.
Den vi känner bäst till är Darwins naturliga urval.
Det är processen som gör att organismer som är anpassade till sin miljö
överlever och kan fortplanta sig,
medan de som är sämre anpassade långsamt dör ut.
Och det är det hela.
Så enkel är evolutionen – och det är ett faktum.
Evolution är lika mycket ett faktum som "gravitationsteorin".
Du kan bevisa den precis lika enkelt.
Titta bara på din navel
som du delar med andra placentadäggdjur,
eller din ryggrad som du delar med andra ryggradsdjur,
eller ditt dna som du delar med alla andra livsformer på jorden.
De egenskaperna dök inte upp hos människor.
De nedärvdes från olika förfäder
till alla deras ättlingar, inte bara till oss.
Men det är inte riktigt så vi först får lära oss biologi, eller hur?
Vi lär oss att växter och bakterier är primitiva livsformer
och att fiskar gav upphov till groddjur, som följdes av kräldjur och däggdjur
och sedan kommer vi till dig,
denna perfekt evolverade varelse som avslutar linjen.
Men livet evolverar inte i en linje
och det slutar inte med oss.
Men när evolutionen ska visas för oss blir det alltid ungefär så här,
en apa och en schimpans,
några utdöda människor,
som alla stadigt rör sig framåt för att bli till oss.
Men de blev inte till oss lika lite som vi blev till dem.
Vi är inte heller evolutionens mål.
Men vad spelar det för roll?
Varför behöver vi förstå evolutionen på rätt sätt?
Jo, för att missförstånd om evolution har lett till många problem.
Du kan inte ställa den urgamla frågan,
"Varifrån kommer vi?"
utan att förstå evolution på rätt sätt.
Missförstånd har lett till många krångliga och felaktiga idéer
om hur vi borde behandla andra livsformer på jorden
och hur vi borde behandla varandra
vad gäller ras och kön.
Så låt oss gå tillbaka fyra miljarder år.
Det här är den encelliga organism som vi alla härstammar från.
Först gav den upphov till annat encelligt liv,
men dessa former evolverar fortfarande,
och några skulle säga att arkéer och bakterier,
som utgör största delen av gruppen,
är de mest framgångsrika på hela planeten.
De kommer definitivt finnas kvar långt efter att vi har försvunnit.
För ungefär tre miljarder år sedan uppstod flercelliga organismer.
Till dem räknas svampar, växter och djur.
De första djuren som utvecklade en ryggrad var fiskarna.
Så tekniskt sett är alla ryggradsdjur fiskar,
så tekniskt sett är du och jag fiskar.
Kom inte och säg att jag inte varnade dig.
En grupp fiskar kom upp på land
och gav bland annat upphov till däggdjuren och kräldjuren.
Några kräldjur blir fåglar, några däggdjur blir primater,
några primater blir apor med svansar,
och andra blir människoapor, inklusive flera arter av människor.
Så vi evolverade inte från aporna,
men vi delar en gemensam förfader med dem.
Livet omkring oss har hela tiden fortsatt att evolvera:
fler bakterier, fler svampar, och så fisk, fisk, fisk.
Om du inte märkte det så är de min favoritgrupp.
(Skratt)
Samtidigt som livet evolverar, dör det också ut.
De flesta arter finns bara kvar i några få miljoner år.
Så det mesta av livet på jorden som vi kan se idag
är ungefär lika gammalt som vår egen art.
Så det är övermodigt, det är självupptaget att tänka:
"Äsch, växter och bakterier är primitiva,
och vi har varit här i en evolutionär minut,
så vi är speciella på något sätt."
Tänk på livet som en bok, defintivt en ofärdig bok.
Vi ser bara de sista sidorna av varje kapitel.
När du betraktar de åtta miljoner arter,
som vi delar den här planeten med,
tänk på alla dem som fyra miljarder år av evolution.
De är resultatet av det.
Tänk på oss alla som unga löv på livets uråldriga, gigantiska träd.
Vi är alla förbundna av osynliga grenar, inte bara med varandra,
men med våra utdöda släktingar och evolutionära förfäder.
Jag som biolog försöker fortfarande lära mig, tillsammans med andra,
hur vi allihop är besläktade, vem som är släkt med vem.
Kanske är det ännu bättre
att tänka på oss själva som fiskar på torra land.
Jo, vi lärde oss att gå och tala,
men vi har fortfarande mycket att lära
om vilka vi är och var vi kom ifrån.
Tack.
(Applåder)