Recent, când o echipă de arheologi a dat peste
niște rămășițe umane, vechi de peste 15.000 de ani,
au făcut o descoperire interesantă.
Dinții acestor oameni antici erau plini de găuri.
Cariile lor au fost produse de același lucru care ne năpăstuiește și astăzi,
mici microbi specifici care trăiesc în gurile noastre.
Acești microbi ni se alătură la scurtă vreme după ce ne naștem.
De obicei îi contactăm când suntem mici de la gura mamei noastre.
Și odată cu apariția primilor dinți,
ei, de la sine, încep să acumuleze comunități de bacterii.
În funcție de alimentația noastră,
în special raportat la consumul nostru de zahăr,
anumiți microbi se pot supraînmulți și astfel cauzează cariile.
Consumul ridicat de alimente dulci creează o explozie, în gurile noastre
a bacteriilor denumite streptococi mutanți.
Ca și oamenii, aceste microorganisme iubesc zahărul,
folosindu-l ca element molecular de bază și ca sursă de energie.
Pe măsură ce-l consumă,
bacteria generează produse secundare sub forma acizilor,
precum acidul lactic.
Streptococii mutanți sunt rezistenți la acest acid,
dar, din nefericire, dinții noștri nu sunt
Deși fiecare dinte uman este învelit într-un strat dur, protectiv de smalț,
acidul îl străpunge.
Acesta degradează armura în timp, extrăgând cu sine mineralele de calciu.
Cu timpul, acidul contruiește o cale pentru bacterie
înăuntrul stratului secundar al dintelui denumit dentină.
De vreme ce vasele de sânge și nervii din dinții noștrii sunt anexați adânc înăuntru
în acest stadiu, caria ce se dezvoltă nu doare.
Dar dacă dezastrul se extinde mai departe de dentină,
invazia bacteriană progresează
cauzând o durere sfâșietoare odată ce nervii devin expuși.
În lipsa tratamentului, întregul dinte se poate infecta
și va fi necesară înlăturarea lui
toate acestea din cauza acestor bacterii iubitoare de zahăr.
Cu cât alimentația noastră are mai mult zahăr,
cu atât dinții noștri sunt mai expuși la risc.
Totuși, acei oameni ai peșterilor cu greu ar fi ajuns să consume dulciuri,
deci ce a cauzat apariția cariilor lor?
În dietele bazate pe carne, ar fi fost un risc scăzut al dezvoltării cariilor
deoarece carnea slabă conține foarte puțin zahăr,
dar asta nu este tot ceea ce strămoșii noștri umani timpurii mâncau.
Oamenii peșterilor mai consumau rădăcinoase, oleaginoase și cereale,
și toate acestea conțin carbohidrați.
Când sunt expuși la enzimele din salivă,
carbohidrații se dezintegrează în zaharuri simplificate,
care pot deveni nutreț pentru aceste bacterii vorace ale gurii.
Cu toate că oamenii antici mâncau mai puțin zahăr în comparație cu noi,
dinții lor tot au fost expuși la zaharuri.
Totuși, asta nu înseamnă că erau incapabili să-și trateze cariile.
Rămășițe arheologice ne arată că acum 14.000 de ani,
oamenii foloseau deja un cremene ascuțit ca să-ndepărteze bucăți de dinte putrezit.
Oamenii antici au contruit până și burghiuri rudimentare
pentru a netezi urmele găurilor brute
și ceară de albine pentru a astupa cariile aidoma cu plombele din zilele noastre.
Din fericire, astăzi, avem tehnici și ustensile mult mai sofisticate,
pentru că ne și confruntăm cu creșterea obiceiurilor nesănătoase
cu privire la consumul de zahăr.
După Revoluția Industrială, frecvența apariției cariilor a crescut
din cauza apariției spontane a tehnologiilor avansate
care au ieftinit prețul zahărului rafinat și l-au făcut accesibil.
Astăzi, incredibil, 92% din adulții americani au avut dinții cariați.
Unii oameni sunt mai predispuși la aparția cariilor datorită genelor
care pot cauza anumite slăbiciuni, cum ar fi un smalț mai moale,
dar pentru marea majoritate, consumul ridicat de zahăr este cauza principală.
Oricum, am dezvoltat alte modalități de minimizare a cariilor
pe lângă reducerea consumului nostru de zahăr și amidonoase.
În majoritatea pastelor de dinți și în multe ape potabile,
folosim cantități reduse de fluorură.
Aceasta întărește dinții și ajută la creșterea cristalelor de smalț
care construiesc o protecție a dintelui împotriva acidului.
Când cariile se dezvoltă,
folosim plombe pentru a umple și a astupa aria infectată,
prevenind înrăutățirea acestora.
Cea mai bună cale de evitare a cariei este totuși reducerea consumului de zahăr
și practicarea unei igiene orale bune
pentru a ne descotorsi de bacterii și de resursele lor de hrană.
Asta include periajul regulat,
folosirea aței dentare,
și evitarea dulciurilor,
a amidonoaselor,
și a mâncărurilor lipicioase ce rămân între dinți, în perioada dintre mese.
Gradual, populația microbilor iubitori de zahăr, din gura ta, se va micșora.
Spre deosebire de oamenii peșterilor,
astăzi avem cunoștiințele necesare pentru a preveni un dezastru provocat de carii.
Trebuie doar să le aplicăm.