Да ли си сам/а у свемиру?
Да ли си повезан/а са нечим?
Као прво, део си групе сисара која је још увек веома млада,
али већ можемо да правимо Јутјуб клипове,
и велике Хадронове судараче!
Такође смо поделили атом и измислили Покемоне.
Потичемо из лозе античког облика живота
који је живео пре 3.5 милијарди година.
Осећамо се као да смо владари на овој планети, али уствари нисмо.
Један мали астероид или отпоран вирус је довољан да
нас све збрише заувек!
Човечанство се хвали како је способно да уништи планету,
али чак и са нашим нуклеарним играчкама,
највероватније бисмо узроковали само велико истребљење.
Можда бисмо поубијали 90% свега живог на планети.
Велика ствар!
Пар милиона година касније, живот би постојао свуда.
Већина микроскопског и подземног живота
се не би много узбудило.
На геолошкој скали, наш ударац на Земљу
је смешан.
Нисмо уопште тако моћни.
Живимо на овој малој мокрој стени која јурца кроз свемир
пратећи огромну лопту ватрене плазме.
Једног дана, ова лопта плазме ће престати да гори
и највероватније убити и нас.
Ако преживимо смрт Сунца и колонизујемо галаксију,
теоретски бисмо преживели док
не умре последња звезда у свемиру.
Након тога, живот постаје прилично немогућ.
Ок, значи све има свој крај.
Где то оставља тебе као појединца?
У једном периоду твог живота, у трајању од око пола сата,
био/ла си само једна ћелија унутар мајчине материце.
Створење пречника 0.1 мм.
Данас се састојиш од око 50 трилиона ћелија.
50 трилиона невероватно комплексних малих биолошких машина
које су много веће и комплексније од просечне бактерије!
Функционишу по принципима физике и хемије
и користе микромашине за градњу протеина, користе енергију, једу,
превозе ресурсе, шаљу информације, и репродукују се.
Комуницирају, дуплирају се, врше самоубиство, боре се против уљеза и извршавају
супер-специјализоване дужности за опште добро одржавања тебе у животу
да би могао/ла да имаш децу.
Али одакле долази твоја посебност, ако си само сачињен/а од трилиона делова?
Основне информације о теби су ускладиштене у ДНК,
молекулу у ком су кодиране генетске инструкције
које се користе у развоју и функционисању свих живих бића.
Када би га расплео/ла, био би дугачак два метра!
Ако би повезао/ла све ДНК нити у свим твојим ћелијама,
добио/ла би врпцу тако дугачку да би могла да се простре до Плутона и назад.
То је прилично дугачко!
И твоја ДНК је директна веза са твојим првим претком.
Размислите мало о томе:
у свакој ћелији твог тела, постоји мала струна
која постоји у различитим облицима већ 3.4 милијарде година.
Оно се развијало, мутирало и копирало трилионима пута,
али те директно повезује са првом живом ствари на овој планети.
Могло би се рећи да си "додирнуо/ла" свако живо биће које је дошло пре тебе
својом ДНК.
Али ти си више од свог ДНК.
Твоје тело је сачињено од седам октилиона атома.
То је седам милијарди милијарди милијарди.
Око 93% масе људског тела се састоји из само 3 елемента:
кисеоника, угљеника и водоника.
Кисеоник и водоник се најчешће налазе у води,
која чини 60% масе тела.
Угљеник је, можда, најбитнији елемент живота.
Може се лако повезати са другим атомима, што омогућава изградњу дугачког
комплексног ланца молекула, који чине чврсти део тебе.
Осталих 7% је турнеја периодног система елемената:
Азот, калцијум, фосфор, калијум, сумпор, натријум, хлор, магнезијум,
гвожђе, флуор, цинк, бакар, јод, селен, хром, манган,
молибден, кобалт, литијум, стронцијум, алуминиум, силицијум, олово, ванадијум,
арсен и бром.... Ух!
Успут, то значи да си сачињен/а од 0.5 % метала,
без обзира на твоју омиљену музику.
У сваком случају, ови елементи врше разне функције, на пример,
омогућавају транспорт кисеоника, изграђују кости и делове ћелије,
преносе сигнале, изазивају хемијске реакције, и још пуно тога.
Твоје тело је увек у стању транзиције.
Сваких 16 дана, 75% "тебе" је замењено,
јер здраво људско биће замени скоро 100% воде у телу у том периоду.
Сваке године, око 98% твојих атома је замењено новим,
а сваких 5 година, скоро сви атоми који сачињавају твоје тело
нису били ту пре 5 година.
Тако да се можеш назвати привременом збирком атома.
Али одакле су дошли ти атоми?
На почетку свемира, највише је било водоника и хелијума.
Огромни гасовити облаци су се формирали миленијумима и бивали све гушћи и гушћи,
док се нису урушили под сопственом гравитацијом, и створили прве звезде.
У језгрима ових звезда,
водоник је претваран у хелијум под екстремним околностима.
Након милиона година, водоник се истрошио,
и звезде су почеле умирати.
Под супер-екстремним околностима, сви елементи које данас знамо
су настали у делићу секунде пре смрти звезде и експлодирали су у суперновама.
Лансирали су већину свог садржаја у свемир,
док су језгра колабрирала и постала црне рупе.
Сви ови елементи су путовали кроз свемир Бог зна колико дуго.
Док нису стигли у нови облак који је полако формирао нову звезду -
наше Сунце.
Ови елементи, који су некада били унутар звезде,
формирали су планете и пронашли пут до Земље,
где су омогућили да се јави живот.
Тако да смо директно повезани са првом звездом која је рођена у свемиру.
Ми смо део свемира.
Идеја о дубокој повезаности минијатурног дела енормне структуре
је стварно невероватна.
Не знамо шта све ово значи, ако уопште значи нешто.
Знамо да смо сачињени од малих делова који нас повезују
са свим у свемиру, до почетка свега.
Ово је лепа мисао:
ниси усамљен/а; никад ниси био/ла; никад нећеш бити.
Превод - Вовк