Ești singur Univers? Sau ești conectat la ceva?
În primul rând, faci parte dintr-o specie tânără de mamifere,
dar deja putem realiza videoclipuri pe Youtube
sau construi un accelerator de hadroni.
Am reușit să divizăm atomul și să inventăm desenele Pokemon.
Provenin dintr-o formă de viață străveche care a apărut acum 3.5 miliarde de ani.
Un asteroid mic sau un virus creativ ar fi suficiente ca să ne omoare întreaga specie.
Umanitatea se crede capabilă să distrugă planeta,
dar chiar cu tot arsenalul nostru nuclear,
am reușit cel mult o extincție masivă.
Poate reușim să omorâm 90% din toate viețuitoarele Terrei.
Mare scofală!
Peste câteva milioane de ani, viața ar reveni peste tot.
Majoritate viețuitoarelor microscopice
și cele care trăiesc sub pământ
nici nu ar fi deranjate prea mult.
Pe o scală geologică a timpului,
impactul nostru asupra Terrei este rizibil de redus.
Ni se pare că deținem controlul asupra Terrei, dar ne înșelăm.
Nu suntem chiar atât de puternici.
Trăim pe această mică piatră umedă
care aleargă prin spațiul cosmic
în jurul unei bile imense de plasmă incandescentă.
Într-o zi, această minge va înceta să mai ardă,
iar acest proces va distruge Pământul.
Dacă supraviețuim morții Soarelui și colonizăm galaxia,
am putea supraviețui până la moartea ultimei stele din Univers.
Apoi, viața devine imposibilă...
În fine, toate au un sfârșit.
Unde te situezi tu ca individ?
La un moment al vieții tale, timp de jumătate de oră,
ai fost doar o celulă în pântecele mamei tale.
O creatură cu diametrul de doar 0.1 mm.
Astăzi, ești compus din 50 trilioane de celule,
toate mașini biologice incredibil de complexe,
care sunt mult mai mari și mai sofisticate decât o bacterie obișnuită.
Ele funcționează pe baza principiilor fizicii și ale chimiei
și folosesc micro-mecanisme pentru
construcția de proteine, transformare energiei, descompunerea hranei, transmiterea informație sau reproducere.
Ele comunică, se înmulțesc, se autodistrug, alungă intrușii
și îndeplinesc sarcini foarte specifice pentru a te ține în viață,
pentru ca tu să poți avea copii.
Dar unde apari tu, dacă ești alcătuit din trilioane de obiecte mărunte?
Informația care te descrie este înglobată în ADN.
O moleculă traduce apoi informația genetică în dezvoltarea și funcționarea tuturor organismelor vii.
Dacă l-ai despleti, ar ajunge la lungimea de 2 m.
Dacă ai înlănțui ADN-ul din toate celulele tale,
firul obținut s-ar întinde până la Pluto și înapoi.
O lungime impresionantă, nu crezi?
Iar ADN-ul tău este o legătura cu primul tău strămoș.
Gândește-te o clipă:
În fiecare celulă a corpului tău
se află un obiect care a existat, în diferite forme,
timp de 3.4 miliarde de ani.
A evoluat, a suferit mutații, s-a reprodus de trilioane de ori,
dar te leagă direct de prima vietate de pe Terra.
Am putea spune că ai atins toate vietățiile care te-au precedat cu ADN-ul tău.
Dar ești mai mult decât ADN-ul tău.
Corpul tău este alcătuit din câteva octilioane de atomi.
Adică 7 miliarde de miliarde de miliarde.
93% din masa corpului uman este alcătuită dintre doar 3 elemente:
oxigen, carbon și hidrogen.
Oxigenul și hidrogenul se găsesc predominant formând apă,
substanță care compune 60 % din masa corporală.
Carbonul este poate cel mai important element al vieții.
Poate crea cu ușurință legături cu alți atomi, ceea ce permite
creerea de lanțuri complexe de molecule, care compun partea solidă a corpului tău.
Restul de 7% ne plimbă aproape prin tot tabelul periodic.
Azot, calciu, fosfor, potasiu, sulf, sodiu, clor,
magneziu, fier, fluor, zinc, cupru, iod, seleniu, crom,
mangan, molibden, cobalt, litiu, stronțiu, aluminiu,
siliciu, plumb, vanadiu, arseniu și brom
Apropo, asta înseamnă că, în proporție de 5 %, ești metalist,
indiferent ce gen de muzică preferi:D
Oricum, aceste elemente îndeplinesc funcții diverse,
precum asigurarea transportului de oxigen,
formarea oaselor și structurilor celulare,
transmiterea semnalelor, controlul reacțiilor chimice ș.a.
Corpul tău se află într-o continuă stare de tranziție.
La fiecare 16 zile 75% din tine a fost înlocuit,
pentru că un om sănătos schimbă aproape tot conținutul de apă în acest timp.
În fiecare an, cam 98% din atomii tăi sunt înlocuiți de alții noi,
iar la fiecare 5 ani, aproape toți atomii care compun corpul tău nu au mai fost acolo.
Așadar, te-ai putea numi o colecție temporară de atomi.
Dar de unde provin acești atomi?
La începutul Universului, majoritatea atomilor erau de hidrogen și heliu.
Nori imenși de gaze s-au format de-a lungul mileniilor și au devenit tot mai denși
până când s-au prăbușit sub propria lor gravitație, determinând apariția primelor stele.
În miezul acestor stele, hidrogenul a fost transformat în heliu în condiții extreme.
După milioane de ani, hidrogenul s-a epuizat, iar stelele au început să moară.
În condiții foarte extreme, toate elementele cunoscute au fost create
cu o fracțiune de secundă înainte de moartea și supernova stelelor.
Au lansat majoritatea conținutul lor în spațiul cosmic,
în timp ce miezul lor s-a prăbușit în găuri negre
Toate aceste elemente călătoresc prin spațiu pentru un anumit timp
până au ajuns la nori similari, formând o nouă stea, Soarele nostru.
Aceste elemente, care au fost odată în miezul unei stele,
au dat naștere planetelor și au ajuns pe Pământ,
unde au determinat apariția vieții.
Prin urmare, avem o legătură directă cu primele stele apărute în Univers.
Suntem o parte a Universului.
Ideea de a fi o părtică infimă cu legături profunde cu o structură imensă este uluitoare.
Nu știm ce înseamnă toate acestea. Sau dacă înseamnă ceva.
Știm că suntem alcătuiți din mici părți
care ne leagă de tot ceea ce există în Univers, de începutul a tot ce există.
Și acesta este un gând liniștitor:
Nu ești, nu ai fost, și nu vei fii vreodată singur.
Am încercat să nu vă deprimăm prea tare. Am reușit?
Of! Atâtea numere îmi dau dureri de cap.
Este totuși vorba despre Univers.
Cum să mă consider o entitate,
dacă fiecare parte din mine se schimibă în fiecare secundă?
Sunteți de acord cu concluzia noastră?