האם אתה לבד ביקום?
או האם אתה מחובר למשהו?
ראשית, אתה חלק מקבוצה של יונקים שהם עדיין מאוד צעירים,
אבל אנחנו כבר יכולים להכין סרטוני יוטיוב,
ולבנות מאיצי הדרון גדולים!
אנחנו גם פיצלנו את האטום והמצאנו את פוקימון.
אנחנו נובעים מצורת חיים עתיקה
שהתחילה לחיות לפני שלוש וחצי מיליארד שנים.
אנחנו מרגישים כאילו אנחנו בשליטה על הכוכב הזה, אבל אנחנו לא באמת.
אסטרואיד אחד קטן או וירוס יצירתי זה באמת כל מה שזה יקח
כדי להרוג אותנו לתמיד!
האנושות נותנת בעצמה אמון על האפשרות להרוס את הכוכב,
אבל אפילו עם כל הצעצועים הגרעיניים שלנו
אנחנו בטח רק נגרום להכחדה המונית, במקרה הטוב.
אולי אנחנו נוכל להרוג תשעים אחוזים מכל דבר חי על הכוכב הזה.
ביג דיל!
כמה מיליוני שנים אחר כך, חיים יחזרו בכל מקום.
רוב החיים המיקרוסקופיים וחיים מתחת לפני השטח
בטח לא יהיו מופרעים כל כך.
על לוח זמנים גיאולוגי, ההשפעה שלנו על כדור הארץ
די מגוחכת.
אנחנו בעצם לא כל כך מלאי עוצמה.
אנחנו חיים על הכדור הרטוב והקטן הזה שממהר דרך החלל
ועוקב אחרי כדור עצום של פלזמה נשרפת.
יום אחד, כדור הפלזמה הזה יפסיק להישרף
וככל הנראה יהרוג אותנו בתהליך.
אם נשרוד את המוות של השמש וניישב את הגלקסיה,
בתאוריה, אנחנו נוכל לשרוד עד
שהכוכב האחרון ביקום מת.
אחרי זה, החיים הופכים די בלתי אפשריים.
אוקיי, אז לכל דבר יש סוף.
איפה זה משאיר אותך יחיד?
בנקודה אחת בחיים שלך, בערך לחצי שעה,
אתה היית רק תא אחד ברחם של האמא שלך.
יצור בקוטר של רק אפס נקודה אחד מילימטרים.
כיום, אתה מורכב מ 50 טריליון תאים.
חמישים טריליון מכונות ביולוגיות קטנות מורכבות להפליא
שהן הרבה יותר גדולות ומורכבות מהבקטריה הממוצעת!
הם פועלים לפי חוקי הפיזיקה והכימיה
ומשתמשים במכונות מיקרוסקופיות כדי לבנות חלבונים, להפוך אנרגיה לשימושית, לטרוף אוכל,
להעביר משאבים, להעביר מידע או להשתכפל.
הם מתקשרים, משתכפלים, מתאבדים, נלחמים בפולשים, וממלאים
תפקידים סופר מיוחדים בשביל הטוב של להשאיר אותך בחיים
כדי שיוכלו להיות לך תינוקות.
אבל אבל החלק של "אתה" פה, אם אתה עשוי מטריליונים של דברים קטנים?
המידע הבסיסי של "אתה" מאוחסן בDNA,
מולקולה שמקודדת את ההוראות הגנטיות
המשומשות בפיתוח ובתפקוד של כל הדברים החיים הידועים.
אם היית מתיר אותו, הוא היה באורך של שני מטרים!
אם היית משלב את כל מחרוזות הDNA הקטנות בכל התאים שלך,
היית מקבל מחרוזת כה גדולה שהיא הייתה מגיעה עד פלוטו וחזרה לכדור הארץ.
זה די ארוך!
והDNA שלך הוא חיבור ישיר לאב הקדמון שלך.
תיקח שניה לחשוב על זה:
בכל תא של הגוף שלך, יש מחרוזת קטנה של דברים
שהיו שם שלוש נקודה ארבע ביליון שנים בצורות שונות.
היא התפתחה, היא השתנתה, היא השתכפלה טריליונים של פעמים,
אבל היא מחברת אותך ישירות לדבר החי הראשון על הכוכב הזה.
אנחנו יכולים לומר שאתה "נגעת" בכל דבר חי שהיה לפניך
עם הDNA שלך.
אבל אתה יותר מהDNA שלך.
הגוף שלך עשוי משבעה אוקטיליון אטומים.
זה שבעה מיליארד, מיליארד, מיליארדים.
בערך תשעים ושלושה אחוזים מהמסה של גוף האדם עשויים רק משלושה אלמנטים:
חמצן, פחמן, ומימן.
חמצן ומימן בעיקר נמצאים במים,
שהם שישים אחוזים ממשקל הגוף שלך.
פחמן הוא, אולי, האלמנט הכי חשוב בשביל חיים.
הוא יכול בקלות להתחבר עם אטומים אחרים,
מה שמאפשר בניית רשתות ארוכות של מולקולות שבונות את החלק המוצק שבך.
שבעת האחוזים הנותרים הם סיור של הטבלה המחזורית של של של אלמנטים:
חנקן, סידן, זרחן, אשלגן, גופרית, נתרן, כלור, מגנזיום,
ברזל, פלואור, אבץ, נחושת, יוד, סלניום, כרום, מנגן,
מוליבדן , קובלט , ליתיום , סטרונציום , אלומיניום , סיליקון , עופרת , ונדיום
ארסן , ורום.
דרך אגב, זה גם אומר שאתה בערך 0.5% מתכת,
לא משנה מה המוסיקה האהובה עליך.
בכל מקרה, האלמנטים האלה מבצעים תפקידים שונים כמו
לאפשר העברת חמצן, בניית עצמות ומבני תא,
העברת אותות, יצירת תגובות כימיות, ועוד הרבה.
הגוף שלך הוא במצב קבוע של מעבר.
כל 16 ימים, שבעים וחמישה אחוזים ממך התחלפו,
בגלל שבן אדם בריא מחליף מאה אחוזים מהמים שלו בתקופת זמן הזאת.