Для того, щоб переглянути рукописи Марії Кюрі,
необхідно підписати відмову від претензій і одягнути захисний одяг,
щоб захистити себе від радіаційного випромінювання.
Прах пані Кюрі знаходиться у свинцевій труні,
що перешкоджає випроміненню радіації, яку вона досліджувала,
і, ймовірно, стала причиною її смерті.
Вона виросла у Варшаві, в окупованій Росією Польщі.
Молода Марі, дівоче ім'я якої Марія Склодовська,
була визначною студенткою, яка, проте, стикнулася з кількома викликами.
Будучи жінкою, вона не мала можливості отримати вищу освіту,
тому у знак непокори
Марі вступила до Летючого університету,
таємної установи, яка підпільно навчала польську молодь.
Економивши, працюючи гувертанткою і репетитором,
вона була в змозі переїхати до Парижу і навчатися у славнозвісній Сорбонні.
Там Марі здобула науковий ступінь фізика і математика,
харчуючись переважно лише хлібом і чаєм,
іноді втрачаючи свідомість від недоїдання.
У Парижі Марі познайомилася із фізиком П'єром Кюрі,
який розділив із нею свою лабораторію і серце.
Однак вона прагнула повернутися до Польщі.
Після повернення до Варшави,
вона зрозуміла, що бути жінкою-науковцем
залишалося неможливим.
Однак не все було втрачено.
У Парижі на неї чекав її коханий П'єр,
пара швидко одружилася і стала впливовою науковою командою.
Увагу Марі Кюрі привернула робота іншого фізика.
У 1896 р. Анрі Беккерель відкрив, що уран спонтанно випромінював
загадкові радіаційні Х-промені, які могли взаємодіяти із фотоплівкою.
Кюрі згодом вікрила, що торій здійснював схоже випромінювання.
Найбільш важливим стало те, що сила випромінювання
залежала від кількості елементів
і не стосувалася фізичних чи хімічних змін.
Це дозволило зробити висновок, що випромінювання йшло від
основ кожного атома у кожному елементі.
Ідея була радикальною
і допомогла спростувати вікову теорію про атоми як неподільні об'єкти.
Далі, фокусуючись на надрадіоактивному металі ураніт,
Кюрі усвідомили, що самостійно уран не міг створювати усе випромінення.
Чи існували інші радіоактивні елементи, які відповідали за це?
У 1898 р., вони описали два нових елементи,
полоній, названий на честь Батьківщини Марі Польщі,
і радій, від латинського слова "промінь".
У ході досліджень вони також дали визначення терміну радіоактивність.
До 1902 р. Кюрі вдалося видобути десяту грама чистої солі хлориду радію
із декількох тонн ураніту,
надзвичайне досягнення для тих часів.
Пізніше того року П'єр Кюрі та Анрі Беккерель
були номіновані на Нобелівську премію із фізики,
але робота Марі не була помічена.
П'єр підтримав право його дружини на заслужене визнання.
Тому обоє Кюрі та Беккерель розділили Нобелівську премію у 1903 р.,
а Марі Кюрі стала першою жінкою-лауреатом Нобелівської премії.
Із хорошим фінансуванням і визнанням Кюрі знаходилися на вершині успіху.
Але у 1906 р. трапилося нещастя, П'єра збила карета,
коли він переходив багатолюдне перехрестя.
Пригнічена горем Марі присвятила себе дослідженню
і зайняла посаду П'єра у Сорбонні,
ставши першою жінкою-професором в університеті.
Її самостійна робота була плідною.
У 1911 р. вона здобула ще одну нагороду Нобеля,
цього разу із хімії за її попередні відкриття радію і полонію,
добування і аналіз чистого радію та його форм.
До сьогоднішнього дня вона є першою
і єдиною особою, яка отримала Нобелівську премію із двох різних наук.
Професор Кюрі використовувала свої відкриття на практиці,
змінюючи підходи до медичних досліджень і лікування.
Вона відкрила мобільні радіологічні клініки під час Першої світової
і досліджувала вплив радіації на пухлини.
Ця користь людству була досягнута великою особистою ціною.
Кюрі померла у 1934 р. через хворобу спинного мозку,
спричиненою її дослідженнями радіації, як вважають сьогодні.
Революційне дослідження Марі Кюрі
заклало основу для розуміння фізики та хімії,
проклало шлях до розвитку онкології, технології, медицини та ядерної фізики,
що є лише небагатьма у цьому списку.
Незважаючи ні на що, її відкриття у радіації розпочали нову еру,
привідкривши одні із найбільших таємниць науки.