Ako želite zaviriti u rukopise Marie Curie,
morat ćete potpisati odricanje od tužbe i staviti zaštitnu opremu
kako biste se zaštitili od radijacije.
Ostaci madam Curie također su pokopani u lijesu obloženom olovom
koji zadržava radijaciju, središte njena istraživanja,
a vjerojatno i uzrok njene smrti.
Kada je odrastala u Varšavi, u Poljskoj koja je tada bila pod ruskom okupacijom,
mlada Marie, koja se tada zvala Maria Skłodowska,
bila je sjajna učenica, ali suočila se s izazovnim preprekama.
Kao ženi, visoko obrazovanje bilo joj je zabranjeno
pa se u znak prkosa upisala na Leteće sveučilište,
skrovitu instituciju koja je pružala tajno obrazovanje mladima u Poljskoj.
Štedeći i radeći kao guvernanta i učiteljica,
nakon nekog vremena mogla se preseliti u Pariz zbog studija na čuvenoj Sorbonnei.
Ondje je Marie diplomirala fiziku i matematiku
preživljavajući uglavnom na kruhu i čaju i ponekad gubeći svijest od gladovanja.
Marie je u Parizu upoznala fizičara Pierrea Curie
koji je s njome dijelio svoj laboratorij i srce.
Ali ona je čeznula da se vrati u Poljsku.
Kada se vratila u Varšavu,
vidjela je da je dobivanje položaja na sveučilištu ostalo izazov za ženu.
Nije sve bilo izgubljeno.
Zaljubljeni je Pierre čekao u Parizu,
par se ubrzo vjenčao i postali su moćan, znanstveni tim.
Rad još jednog fizičara pobudio je interes Marie Curie.
Godine 1896., Henri Becquerel otkrio je da uranij spontano emitira
misterioznu radijaciju poput X-zraka koja može djelovati na fotografski film.
Curie je ubrzo otkrila da torij emitira sličnu radijaciju.
Što je najvažnije, snaga radijacije
ovisila je samo o količini kemijskog elementa
i na nju nisu utjecale fizičke ili kemijske promjene.
To ju je dovelo do zaključka da radijacija dolazi iz nečeg temeljnog
unutar atoma svakog elementa.
To je bila radikalna ideja
i pomogla je opovrgnuti dugogodišnji model nedjeljivih atoma.
Fokusirajući se na vrlo radioaktivnu rudu pod nazivom uraninit,
supružnici Curie shvatili su da uranij sam nije mogao stvoriti svo to zračenje.
Je li bilo drugih radioaktivnih elemenata koji su mogli biti odgovorni za to?
Godine 1898., prijavili su dva nova elementa,
polonij, nazvan po Poljskoj, domovini Marie Curie,
i radij prema latinskoj riječi za zraku.
Također su osmislili termin radioaktivnost.
Do 1902., dobili su desetinu grama čiste soli radijevog klorida
iz nekoliko tona uraninita,
što je tada bio nevjerojatan pothvat.
Kasnije te godine, Pierre Curie i Henri Becquerel
nominirani su za Nobelovu nagradu za fiziku,
ali Marie je bila zanemarena.
Pierre se zauzeo da njegova žena dobije zasluženo priznanje
pa su oboje supružnika Curie i Becquerel podijelili Nobelovu nagradu 1903.,
čime je Marie Curie postala prva žena koja je dobila Nobelovu nagradu.
Imajući financijsku potporu i poštovanje, supružnicima je krenulo.
Ali 1906. dogodila se tragedija kada je Pierre nastradao pod kočijom
prelazeći prometno raskrižje.
Marie je bila shrvana i zadubila se u svoje istraživanje
te preuzela Pierreovu profesuru na Sorbonnei,
čime je tamo postala prva profesorica.
Njezin samostalan rad bio je plodan.
Još jednu Nobelovu nagradu dobila je 1911.
Ovaj puta za kemiju za njeno ranije otkriće radija i polonija
i za dobivanje i analizu čistog radija i njegovih spojeva.
Zbog toga je ona bila prva i do današnjeg dana
jedina osoba koja je Nobelovu nagradu dobila za dva različita polja znanosti.
Curie je primijenila svoja otkrića
mijenjajući medicinska istraživanja i liječenje.
U Prvom svjetskom ratu otvorila je jedinice pokretne radiologije
i istraživala utjecaj koji radijacija ima na tumore.
Međutim, te su koristi za čovječanstvo imale visoku cijenu po njeno zdravlje.
Curie je 1934. umrla od bolesti koštane srži
i mnogi danas misle da je uzrok tome bila izloženost radijaciji.
Revolucionarno istraživanje Marie Curie
postavilo je temelje našem razumijevanju fizike i kemije
i utrlo je put onkologiji, tehnologiji, medicini i nuklearnoj fizici,
koje su samo neka od područja.
Za dobro ili zlo, njezina su nas otkrića u radijaciji uvela u novo doba,
čime su objelodanjene neke od najvećih tajni znanosti.