SVETA SPOLNOST
Epizoda 2 Skrivna zgodovina človeštva
Vsak od nas je rezultat milijard let evolucije in devolucije.
Milijarde let dejanj in njihovih posledic so pripeljale do tega trenutka.
Dejanja tistih, ki so živeli pred nami so nam dala to telo in to življenje.
To je res neverjetno dragoceno darilo.
Toda kaj počnemo z njim?
Kako naše današnje vedenje ustvarja posledice za naše otroke in njihove otroke?
Žal je naša situacija zelo huda in postaja vse bolj grozeča.
Soočamo se s toliko neizmernimi nevarnostmi, pa vendar se
se sploh ne zavedamo najhujših.
Da bi razumeli realnost našega položaja, moramo razumeti, kako smo prišli sem.
Šele takrat lahko razumemo kako lahko resnično spremenimo naša življenja.
Kot je pogosto rečeno, tisti ki ignorirajo svojo zgodovino, jo
bodo zagotovo ponovili.
Vsak otrok se uči skozi zgodbe.
Očitno je, da otroške zgodbe niso zgodovinska ali dobesedna dejstva.
So iznajdbe, ki bralcu pomagajo podzavestno razumeti osnovne resnice.
Miti in verske zgodbe so enaki.
Vse religije in mitološke tradicije pripovedujejo zgodbe o tem, kako
je bil svet ustvarjen in zgodbe o naših prednikih.
Toda sodobni ljudje delajo napako, da si te zgodbe razlagajo dobesedno.
Religije in miti niso dobesedni.
So simbolični in treba si jih je znati razlagati.
Tako pravi tudi skrivnostna mistična knjiga judovstva Zohar.
"Zgodbe naukov so pokrivalo naukov. Gorje tistemu, ki vzame to pokrivalo
za sam nauk".
"So nespametni ljudje, ki ko vidijo človeka pokritega z lepimi oblačili,
ne gledajo dlje od oblačil. In vendar je telo tisto, ki daje obleki vrednost in
še bolj dragocena je duša. Tudi Nauk ima svoje telo in dušo".
"Ljudje preprostega uma ne pazijo na nič drugega, kot na pokrivalo,
zgodbe naukov, ne poznajo nič drugega in ne vidijo kaj se skriva pod njimi".
"Dobro obveščeni ne razmišljajo o obleki [zgodbah], ampak o telesu, ki
ga zgodba pokriva".
"Na koncu modreci mislijo le na dušo, ki je temelj vsega ostalega in ki je nauk sam."
Verske zgodbe, miti in legende, ki jih vsi poznajo in si jih razlagajo dobesedno,
ter uporabljajo kot osnovo za svoje dogme in tradicije, so kot otroške zgodbe.
Niso dobesedna zgodovina, ampak so simbolične.
Skrivajo nivoje pomenov, ki si jih javnost nikoli ne bi predstavljala.
Na primer, Grški miti so slavni in o njihovem pomenu je bilo napisanih
nešteto knjig, vendar nobena ni resnična.
Pravi pomen grških mitov ni bil nikoli razkrit javnosti.
To prav tako velja za vse svetovne religije.
Vsi miti in verske zgodbe so simbolični in ima nivoje skritih pomenov.
V tej seriji bomo le predstavili to temo.
Nemogoče je vključiti vse legende in mite iz naših številnih tradicij ali se
poglobiti v podrobnosti več milijard let zgodovine.
Tukaj bomo le pokazali, da se lahko veliko naučimo.
Tisti, ki se želijo poglobiti v to temo, bodo našli zelo zanesljiv vodič v
knjigi "Skrivna doktrina" H.P Blavatsky.
Ta neverjetna knjiga iz leta 1888 je postavila temelje za razvoj 20. stoletja.
Prebudila je zahod k univerzalnim skupnim koreninam vsega duhovnega znanja.
Bila je tud obposteljno čtivo morda najpomembnejšega znanstvenega uma
zadnjih stoletij: Alberta Einsteina.
Vse, kar bomo tukaj na kratko orisali je v celoti dokumentirano v "Skrivni doktrini",
v 20. stoletju pa jo je dopolnil Samael Aun Weor.
"Sodobna znanost vztraja pri doktrini evolucije, prav tako človeški razum in
skrivni nauk in idejo potrjujejo starodavne legende in miti in
tudi sveto pismo, ko se ga bere med vrsticami".
Sodobna znanost je teoretizirala časovnico evolucije na podlagi
delčkov fizičnih dokazov.
Vendar se večina naše zgodovine ni zgodila v fizični materiji.
Evolucija se ne začne in ne konča v fizičnem svetu.
Pravzaprav je fizični svet preprosto zunanja lupina, tanka koža.
To je najbolj površen vidik evolucije.
Življenje se pojavi iz daleč bolj oddaljenih globin.
Drevo življenja simbolizira zakone narave in ima veliko nivojev pomena.
Je skrivna osnova zahodnih religij.
Za namen te razlage ga lahko obravnavamo kot plasti gostote.
Obstoj izhaja iz izvornega abstraktnega prostora in se postopoma zgosti kot snov,
energija in zavest v plasteh naraščajoče gostote, ki jim lahko rečemo dimenzije.
To odvijanje poteka v ciklih.
Razširi se navzven, se nekoliko razvije in nato umakne.
Je kot naš dih ali srčni utrip.
Pojavi se in nato umakne.
Ta cikel se ponavlja in ponavlja v časovnih okvirih, ki so resnično nepredstavljivi.
Z vsako širitvijo seže dlje.
V ogromnih obdobjih se plasti narave postopoma zgostijo, dokler se na
koncu ne izkristalizira fizični svet.
Tukaj in zdaj obstaja veliko nivojev narave, ki so subtilnejši od fizičnega
nivoja, a jih z našimi fizičnimi čutili ne zaznavamo.
Nekatere od teh nivojev lahko medlo doživimo, ko sanjamo.
Toda na žalost sanjamo brez zavedanja.
Teh svetov se ne zavedamo, čeprav v njih obstajamo tukaj in zdaj.
V našem trenutnem stanju smo omejeni s svojimi fizičnimi čutili, ki razkrivajo le
zunanjo lupino ali površino veliko globljih dogodkov, ki izhajajo iz bolj
subtilnih nivojev narave.
Da bi to lažje razumeli, lahko opazujemo osebo in vidimo njen izraz, ne moremo
pa zaznati vzroka (tega izraza na obrazu).
Ta izraz na njihovem fizičnem telesu je posledica tega, kar se dogaja v njihovi
notranjosti, njihovih misli, čustev in notranjih občutkov.
Naši fizični čuti ne morejo zaznati teh nivojev narave.
Vse, kar zaznavamo v fizičnem svetu je posledica tega, kar se je že zgodilo
v notranjih svetovih, v subtilnih nivojih narave.
Zato lahko sanjamo o stvareh, ki se kasneje zgodijo.
Vse v fizičnem svetu je bilo najprej v subtilnih svetovih.
To vključuje našo človeško raso.
Naša evolucija se je začela v notranjih svetovih.
Nismo prva človeška rasa na tem planetu. Ne bomo zadnja.
Pred nami so bile štiri velike civilizacije.
Naši najstarejši sveti spisi simbolizirajo naše prednike
v vsaki tradiciji drugače.
Ko pa enkrat poznate namige, lahko vidite, da vsi pripovedujejo isto zgodbo.
naša civilizacija
naši predniki
Pred milijardami let je na subtilnih ravneh narave obstajala rasa, ki je
imela brezoblična telesa iz svetlobe.
Zaradi preostale karme iz prejšnjih obdobij so se ta bitja morala spustiti
v nižje oblike.
Začeli so naseljevati telesa oblike.
prva koreninska rasa POLARIS pred 2-3 milijarde let
Pred milijardami let, ko je bila zemlja še v nastajanju, so se subtilne oblike
v notranjih dimenzijah počasi kristalizirale na fizično raven.
"Zemlja pa je bila pusta in prazna, tema se je razprostirala nad globinami
in duh Božji [prve dobe] je vel nad vodami." (geneza)
Naše mitologije opisujejo prvobitne titane, velike bogove in boginje
starodavnih časov.
Ti miti, kot sta Avalon in Tuath de, predstavljajo starodavno raso Polaris.
Njihove dežele so bile zapisane kot Thule, Tula, Aztlan, Avalon, Asgard in
pod mnogimi drugimi imeni.
"Ta 'sveta dežela'... je edina, katere usoda je, da traja od začetka do konca.
Je zibelka prvega človeka in bivališče zadnjega božanskega smrtnika." HP Blavatsky, Skrivna doktrina (1888)
Danes je fizični del teh dežel pod severnim ledom.
Polarna rasa je bila napol eterična, napol fizična.
Bili so zelo lepi, z bogato črno barvo in niso imeli spola ali rase.
Bili so polni vrlin, modrosti in inteligence.
Njihova telesa so bila ogromna, a subtilna, amorfna, nekoliko podobna
amebi ali celici.
V budističnih tekstih Abhidharma je opisano, da so imeli telesa iz svetlobe,
ki niso bila omejena z zakoni fizičnega sveta.
Lahko so se poljubno raztegnili ali zmanjšali.
Njihov namen je bil postaviti temelje za življenje na temu planetu in ga
voditi milijarde let.
V starodavnih spisih imajo veliko imen in simboličnih predstavitev.
Indijski sveti spisi jih imenujejo Prajapatis, samorojeni.
V Svetem pismu se imenujejo Elohim.
prva korenska rasa POLARIS prajapatis: "samorojeni" elohim: "bog-boginja"
Prva koreninska rasa je bila božansko človeštvo, rasa bogov.
Obstajajo še danes, vendar na subtilnem nivoju narave.
Polarna rasa ni imela spola.
Bili so androgeni, moški-ženska in razmnoževali so se s fisiparoznim
nespolnim razmnoževanjem. Preprosto so razdelili svoje telo in ustvarili novo.
Tako kot današnje celice nimajo spola in se razmnožujejo nespolno z cepitvijo,
tako so se razmnoževali naši davni predniki in tako je nastalo naše telo.
Starodavni miti o bogovih stvarnikih predstavljajo polarno raso.
Globoko znotraj subtilnih ravni narave že milijarde let vodijo evolucijo
življenja na tem planetu.
Torej, ko je bil pravi čas, so z strašnim trudom izvedli velike podvige kreacije,
da bi sprožili nov cikel evolucije, novo raso človeških bitij.
Skozi milijone let evolucije so Elohimi (bogovi in boginje) vodili razvoj nove
rase v nekoliko bolj zgoščeni obliki (telesih).
Imenujemo jih Hiperborejci.
druga korenska rasa HIPERBOREJA pred približno 400 milijoni let
Fizični del nekaterih njihovih dežel še danes obstaja v severni Evropi in Aziji.
Hiperborejci so bili manjši od polarne rase, a še vedno ogromni v primerjavi z nami.
Njihova telesa so bila nekoliko gostejša, kot telesa polarne rase, vendar
še vedno niso bila popolnoma fizična.
V Svetem pismu je to predstavljeno z drugačnim nivojem svetlobe.
"In Elohim [prve dobe] je rekel, Naj bo svetloba in bila je svetloba." (geneza)
Prav tako so bili androgeni, moški-ženska v enem bitju,
vendar so se po potrebi lahko manifestirali kot moški ali kot ženske.
Hiperborejci so se razmnoževali z brstenjem, tako da so na sebi vzklili novo telo.
V mnogih milijonih let so Hiperborejci evolvirali in devolvirali.
Njihova civilizacija je imela stopnje, tako kot kot jih ima tudi vsak dan:
zora, opoldne, sončni zahod in polnoč.
To so štiri dobe: zlata doba, srebrna doba, bronasta doba in železna doba.
Štiri stopnje v življenju česar koli.
Stopnje evolucije in devolucije.
V svoji železni dobi so nekateri Hiperborejci začeli devolvirati in
kazati znake lastnega interesa, sebičnosti.
Skozi milijone let je ta lastni interes povzročil, da so nekateri Hiperborejci
vedno bolj degenerirali.
Začeli so kazati lastnosti nižjih kraljestev narave, živali.
Sčasoma so devolvirali v oblike podobne primatom, in ta devolucija se je
nadaljevala vse do danes.
Fizična telesa sodobnih primatov so devolucijske oblike, ki so se začele
v hiperborejski dobi.
In tiste stare kosti živalskih ljudi, za katere znanstveniki pravijo,
da so naši predniki, so pravzaprav ostanki degeneriranih Hiperborejcev.
Ob koncu hiperborejske dobe je bilo nasilje in tema.
Hiperborejsko raso so uničili orkani.
Izbrana skupina njih je bila rešena, da bi postavili temelje za novo dobo razvoja.
Elohim [prve dobe] je rekel: "Vode pod nebom naj se zberejo na en kraj in prikaže
naj se kopno!" (Geneza)
tretja korenska rasa LEMURIJA pred približno 250 milijoni let
Kontinent Lemurija ali Mu je bila prva suha dežela na Zemlji.
To je bilo takrat, ko se je fizična raven popolnoma kristalizirala.
V Svetem pismu se imenuje raj.
Ta starodavna celina je bila v Tihem oceanu.
Ostanke te civilizacije je mogoče najti po vsem Pacifiku, kot sta Velikonočni
otok in Avstralija.
Lemurijci so bili manjši od Hiperborejcev, a v primerjavi z nami velikani.
Povprečna življenska doba Lemurijcev je bila 1500 let.
Govorili so iz oči v oči z bogovi, Elohimi.
Lemurijci so lahko videli vse dimenzije narave.
Poznali so svoj namen in svojo prihodnost.
Niso imeli bolečine ob smrti ali rojstvu.
Po 150.000 letih evolucije so Lemurijci dosegli stopnjo civilizacije, do katere
smo danes še zelo oddaljeni.
Imeli so leteče ladje in čolne, ki jih je poganjala atomska energija.
Uporabljali so jedrsko energijo.
Imeli so vesoljske ladje, ki so jim omogočale potovanja na druge svetove.
"In reče Elohim [prve dobe]: Naredimo človeka po svoji podobi,
ki nam bodi sličen..." (geneza)
"[androgeni] Elohim je ustvaril [novo raso preko evolucije] po svoji [androgeni] podobi,
po Božji podobi jo je ustvaril, moškega in žensko je ustvaril." (geneza)
Prvi Lemurci so bili hermafroditi.
Hermafrodit ima moški in ženski spolni organ in razmnožuje vrsto sam nespolno,
tako da eno jajčece oplodi z eno semenčico.
Nato so v milijonih letih evolucije Elohimi vodili delitev spolov.
Skozi postopno evolucijo so se lemurijski otroci začeli rojevati z enim spolnim
organom bolj poudarjenim kot drugim.
To je postajalo vse pogostejše, dokler se na koncu otroci niso rojevali z jasnim
spolom, kot moški ali ženska.
To se ni zgodilo iz enega dneva v drugega.
Delitev spolov je trajala milijone let.
Ločitev Adama in Eve v Svetem pismu simbolizira delitev na spol, ki se je
zgodila v Lemurijski dobi.
To je povzeto v razvoju vsakega današnjega fetusa.
Sprva plod nima spola.
Nato pride trenutek, ko se plod razvije v moški ali ženski spol.
Zato imajo današnji moški inertne bradavice.
Zato imajo današnje ženske klitoris, ki je atrofiran penis.
Naša današnja fizična telesa imajo ostanke naše davne preteklosti, ko
so bili ljudje hermafroditi.
Jasno, enkrat ko sta bila spola razdeljena je bilo spolno sodelovanje potrebno za
razmnoževanje vrste.
Pri ženskem spolu je menstruacija ostala, jajčece pa je bilo neoplojeno.
Sodelovanje moškega spola je bilo nujno za oploditev jajčeca in razmnoževanje vrste.
Vse to je bilo v skladu z načrti Elohimov [bogovi in boginje].
Sprva je bilo spolno sodelovanje moškega in ženske sveti dogodek, namenjen le
razmnoževanju, ki so ga izvajali le v posebnih časih leta in samo v templjih
pod vodstvom Elohimov.
To je izvor tradicije medenih tednov, posebnega potovanja za zakonca,
na katerem pričneta z razmnoževanjem.
Takrat je bil spolni akt dejanje molitve in ni bilo poželenja ali orgazma.
Par se je spolno združil v templju in ostal tako, osredotočen na
molitev in meditacijo.
Elohim je vodil eno semenčico od moškega do jajčeca v telesu ženske.
Lemurijci so izvajali "brezmadežno spočetje", razmnoževanje brez orgazma.
Torej, kot lahko vidite, se je od rase do rase, preko miljard let
spolno razmnoževanje razvijalo.
Polarna rasa se je razvila tako, da se je razmnoževala s fisiporozno nespolno
generacijo, z delitvijo.
Hiperborejci so se razvili tako, da so se razmnoževali z nespolnim brstenjem.
Lemurijci so evolvirali iz razmnoževanja preko brstenja, nato razmnoževanja s
pomočjo jajca in nato razmnoževanja s spolnim sodelovanjem.
Skozi te korenske rase se je milijarde let človeštvo razvijalo s spolno
čistostjo in se približevalo kritičnemu koraku, priložnosti, da sami postanejo
Elohimi, bogovi in ​​boginje.
Za nadaljnji razvoj človeštva so Elohimi potrebovali, da se Lemurijci popolnoma
kristalizirajo v fizičnem svetu.
Njihova fizična telesa so bila pripravljena, vendar njihova zavest ni
bila popolnoma ovita v njihovih fizičnih telesih.
Bili so tako predani božanstvu in tako čisti, tako nedolžni, da niso hoteli
iti v fizični svet.
Fizični svet so lahko le megleno zaznavali.
V nekem smislu je bila njihova percepcija kot nasprotje naše.
Mi notranje svetove zaznavamo le medlo, na primer v sanjah.
Pri njih je bilo ravno obratno.
Fizični svet je bil zatemnjen. Bil je zaznaven, a nezanimiv.
Ljubili so božansko luč, ki so jo zaznavali s svojimi boljšimi čutili.
Želeli so videti božanstvo, ne fizičnega sveta.
Bili so torej na nekakšni meji med subtilnim svetom četrte dimenzije in
konkretnim svetom fizične dimenzije, ter niso želeli nadaljevati svojega
razvoja v fizični svet.
Zato so Elohimi vodili evolucijo lemurijskih teles tako, da so razvili poseben organ
za privabljanje zavesti k fizičnim občutkom.
V ezoteriki se ta organ imenuje kundabufer.
Bil je na dnu hrbtenice in je tvoril rep.
Ta dogodek se odraža v razvoju zarodka.
Za kratek čas ima človeški zarodek rep.
To je rekapitulacija naše davne preteklosti.
Z repom na telesu so Lemurijci svojo pozornost dokončno usmerili k fizičnosti
in skozi milijone let je njihova zavest postala popolnoma fiksna v fizičnih
telesih in s tem v fizičnem svetu.
Ko ta rep ni bil več potreben, so Elohimi vodili naravo, da ga je odstranila in čez
čas je bil opuščen iz fizičnih teles Lemurijcev.
Še vedno imamo ostanek repa na dnu hrbtenice, imenuje se trtica.
Na žalost je bil ta rep v uporabi malo predolgo.
V naši psihi je pustil senco: fasciniranost nad fizičnimi občutki.
V zahodnih svetih spisih Adam in Eva simbolizirata lemurijansko človeštvo.
Mit pravi, da je Evo kača mamila naj poje prepovedan sadež z drevesa spoznanja.
"...le z drevesa spoznanja dobrega [čistost] in hudega [nečistost] nikar ne jej! Kajti na
dan, ko bi jedel z njega, boš gotovo umrl..." (geneza)
Drevo spoznanja je prav tako simbolično.
Njegov pravi pomen je namigovan v svetih spisih.
"Adam je spoznal svojo ženo Evo. Spočela je in rodila Kajna..." (geneza)
"Angel ji je rekel... Glej, spočela boš in rodila sina,
in daj mu ime Jezus [odrešenik] Marija pa je rekla angelu: Kako se
bo to zgodilo, ko ne poznam moža?.." (luka)
Hebrejska beseda da'ath [דעת] nakazuje seksualno znanje.
Na žalost so bili sveti spisi o tem slabo prevedeni, da bi uveljavili
dogmatično filozofijo, ki javnost uči o tako imenovanem "dobrem in zlu".
Mitološko, simbolično drevo spoznanja prikriva skrivni nauk o seksu.
Towb [טוב] pomeni "čisto, dobro, etično, sladko."
Rah [רע] pomeni "onesnaženje, nečistost, hudobija."
To so polarnosti spolnega delovanja in potencialni rezultati spolnosti.
Obstaja čista etična oblika spolnega sodelovanja in obstaja nečista,
onesnažena oblika spolnosti.
Čista oblika lahko ustvari Elohima, Budo, mojstra.
Nečista oblika ustvarja hudiče, pošasti, bolečino in trpljenje.
To je tisto, kar je bilo skrito, kajti znanje je moč in seksualno
znanje je zelo nevarno.
Skozi milijarde let so se naši predniki razvijali, da bi dosegli spolno
sodelovanje in Elohimi so jih pripravljali, da bi uporabljali seks na čist način,
ki temelji na pristni ljubezni, da bi razvili svojo zavest, da bi človeštvo
lahko postalo Elohim in vstopilo v višja kraljestva narave.
Toda Lemurijce je mikal užitek.
Medtem ko so bili stran od templjev, so moški, ki so hrepeneli po združitvi
z ženskami, te skušali s svojimi simboličnimi kačami, njihovimi spolovili
in ženske, ki so okusile ta užitek, so želele več.
Očitno je, da je zgodba o Adamu in Evi simbolična in očitno je, da govori o
seksu, a tega človeštvo nikoli ni razumelo.
Zdaj boste to razumeli.
Skušnjava Adama in Eve simbolizira vse starodavne Lemurijce, ki so
pričenjali imeti spolne odnose zunaj templjev.
Skušali so jih lastni umi in užitek, na koncu pa so odkrili orgazem.
Orgazem se zgodi, ko je telo preobremenjeno s spolno močjo in je ne more nadzorovati.
Orgazem je kratek stik, ki izžene vso nakopičeno moč.
Orgazem je simboliziran z prepovedanim sadežem.
Prepovedan je, ker spolna moč ustvarja življenje tako navzven kot duhovno.
Spolna moč je gorivo za zavest, "živa voda", ki ustvarja večno življenje.
Zato resni praktiki v vseh religijah ohranjajo svojo spolno moč.
Ko jeste prepovedan sadež, zapravljate svojo spolno moč,
namesto da bi jo uporabili za predvideni namen, razvoj človeške duše.
Ko se spolna moč prek orgazma izloči, izgubi, je zavest oslabljena.
Z orgazmom so Lemurijci izločili spolno moč, ki jim je dajala lepoto,
duhovne moči in čistost.
Tako so se izrodili.
Zaradi želje po užitku je to starodavno človeštvo onesnažilo spolni akt.
Namesto da bi drevo spoznanja vodilo k dobremu, k čistosti, je vodilo k
oskrunitvi, nečistosti.
Pred to napako so bili čisti, srečni in nedolžni, ter so poznali božanstvo
iz oči v oči.
Potem ko so spolni akt onesnažili z orgazmom, so odkrili sram, strah
in nezadovoljstvo.
Izgubili so stik z božanstvom.
Odkrili so bolečino, občutek nepovezanosti z božanstvom in
nepovezanosti z drugimi.
Raj, "sreča" je bil izgubljen.
V mitu o Adamu in Evi, ko sta bila izgnana iz raja, to predstavlja, kako je lemursko
človeštvo v celoti vstopilo v fizični svet.
To naj bi se zgodilo v vsakem primeru, a s tem, da naj bi ohranili zavest o
notranjih svetovih.
Težava je bila v tem, da so jedli prepovedan sadež.
Lemurijci so torej namesto zavestnega vstopa v fizični svet vstopili skozi
predajanjem užitku, s posledicami, ki izhajajo iz tega:
trpljenje, bolečina in nezavest.
Lemurijci so izgubili sposobnost videti višje dimenzije.
Izgubili so sposobnost videti bogove, Elohime.
Izgubili so svojo lepoto in nedolžnost in se namesto tega popolnoma
izkristalizirali v fizični svet, padli, izgnani iz raja.
To se je prav tako zgodilo skozi daljše časovno obdobje.
Ne iz enega dneva v drugega.
Kasneje, ker so izgubili svoje moči, so si jih prizadevali povrniti na sebičen način.
Svoje obrede in duhovno znanje so začeli uporabljati sebično, kar to spremeni
v črno magijo.
V zadnjih dneh Lemurije se je črna magija razširila povsod.
Lemurijci so devolvirali v vojskujoča se plemena in v svojem ponosu in jezi
drug proti drugemu sprožili atomsko orožje.
10.000 let so potresi uničevali kontinent Lemurije in ga celega vrgli na dno oceana.
Danes je ostalo le še nekaj sledi.
V zadnjem trenutku je bila izbrana skupina Lemurijcev rešena, kot
semena za razvoj nove dobe.
Elohimi so se pogumno borili, da bi posadili ta semena in so veliko žrtvovali,
da bi se nova civilizacija dvignila višje, vendar se posledicam padca iz raja
ni bilo mogoče izogniti.
In tako se je cikel evolucije in devolucije pričel znova.
četrta korenska rasa ATLANTIS pred približno 60 milijoni let
Atlantidsko človeštvo je bila naslednja velika civilizacija starodavnih časov,
še vedno pred milijoni let.
Na začetku, v svoji zlati dobi, je bila civilizacija Atlantide čudovita.
Pravo in etika sta bila spoštovana kot nekaj svetega.
Ljubezen in seks sta veljala za sveto in spolni akt se je izvajal samo za
razmnoževanje vrste.
Tudi prebivalci Atlantide so imeli veliko naprednejšo tehnologijo od naše.
Potovali so na druge planete.
Združevali so znanost z duhovno močjo.
Znali so umestiti zavest živih bitij v humanoidne, androidne robote,
da so jim služili.
Znali so degravitirati karkoli, kar je naredilo premikanje ogromnih
predmetov enostavno.
Imeli so čudovite religije.
Vsa religiozna učenja Inkov, Majev, Aztekov, Grkov, Feničanov,
Skandinavcev in Hindujcev izvirajo iz Atlantide.
Bogovi in ​​boginje teh tradicij so bili junaki, kralji in kraljice Atlantide.
Atlantijci so dosegli najvišjo točko civilizacije, kulture in znanja
v naši zgodovini.
Nato pa so se morali Atlantidi na vrhuncu krize, potrebne za razvoj
človeštva, soočiti s skušnjavo drevesa spoznanja.
Atlantijci so bili skušani z prepovedanim sadežem in večina je padla.
Potem se je človeštvo razvejalo na dve nasprotujoči si poti, na čisto in nečisto.
Čisti so ohranili svojo spolno moč.
Zavrnili so orgazem, da bi pridobili nekaj boljšega: duhovni ogenj in
krepitev svoje zavesti.
Nečisti so spodbujali orgazem.
Iskali so užitek in moč, njihov vpliv pa se je hitro širil.
Posledično se je devolucija Atlantijcev pospešila.
Seks je postal orodje za užitek in moč.
Atlantijci so imeli orgije.
Mešali so seks z magijo in razvili okus za poželenje, ponos, jezo in zavist.
Fizična telesa Atlantijcev so bila manjša od teles Lemurijcev in
niso živeli tako dolgo.
Če so Lemurijci živeli od 1200 do 1500 let, so Atlantijci živeli le 600 do 700 let.
Da bi podaljšali lepoto in življenjsko dobo bogatih in močnih, so Atlantijci
začeli presajati žleze in hormone revnih.
Presajali so srca, ledvice in celo možgane.
Posledično je lahko Atlantijec ostal živ več stoletij dlje od običajne življenjske dobe
in šel skozi številna telesa brez prekinitve.
Tudi njihovi čuti so bili manj močni kot pri Lemurijcih in sčasoma se je zaradi
številnih zlorab njihovo zaznavanje še poslabšalo.
Izgubili so percepcijo višjih svetov in izgubili so percepcijo bogov.
V svojem ponosu in želji po povrnitvi svojih duhovnih moči so obudili črno
magijo iz preteklosti in jo razvili, da je postala močnejša.
Skratka, Atlantijci so devolvirali veliko bolj od Lemurijcev.
"Gospod pa je videl, da na zemlji narašča človekova [seksualna nečistoča]
in da je vse mišljenje in hotenje njegovega srca ves dan le hudobno [seksualna nečistoča]". (geneza)
Tisti, ki so bili na čisti poti, so jih opozarjali, da se bliža konec njihove
civilizacije, a Atlantijci so se jim smejali in posmehovali.
V svoji železni dobi so Atlantijci devolvirali v vrsto tako hudih vojn,
da se jih še danes spominjamo v Mahabharati.
Ta niz vojn je trajal več sto tisoč let in je privedel do uporabe nuklearnega
orožja, kar je sprožilo ogromne potrese.
Prvi je bil pred 800.000 leti.
Drugi je bil pred 200.000 leti.
Tretji in zadnji, tisti, ki je dokončno uničil Atlantido, se je zgodil pred
približno 11.000 leti in je sprožil potop, ki je popolnoma potopil ostanke
Atlantske civilizacije.
V tistem zadnjem trenutku je bila izbrana skupina Atlantijcev iz čiste poti rešena,
natanko tako kot se je zgodilo s prejšnjimi rasami.
Kulture po vsem svetu se tega dogodka spominjajo v zgodbah o Noetu, Vaivasvati,
Utnapaštimu, Deukalionu in v stotinah drugih.
Zgodbah, ki simbolizirajo, kako je peščica čistih Atlantijcev pobegnila, da bi se
pripravila na kreacijo naslednje civilizacije:
nas, sodobnega človeštva.
naslednja epizoda: SEKSUALNA REVOLUCIJA
BERITE KNJIGE glorian.org
Ta video so omogočile donacije gledalcev, kot ste vi. Vsak prispevek pomaga.
ljubezen je največja religija