WEBVTT
SEXUALITATEA SACRĂ
Episodul doi: ISTORIA SECRETĂ A OMENIRII
[MUZICĂ: "Ce spun valurile sălbatice?"]
Fiecare dintre noi este rezultatul a miliarde de ani
de evoluție și declin.
Miliarde de ani de acțiuni și consecințele acestora
au condus la acest moment.
Acțiunile celor care au trăit înaintea noastră
ne-au oferit acest corp și această viață.
Acesta este, într-adevăr, un dar incredibil de prețios.
Dar ce facem noi cu el?
Cum creează azi comportamentul nostru consecințe pentru copiii noștri
și copiii copiilor noștri?
Din păcate, situația noastră este foarte gravă
și devine din ce în ce mai amenințătoare.
Ne confruntăm cu atât de multe pericole imense
și totuși suntem total inconștienți de cele mai rele dintre ele.
Pentru a înțelege realitatea situației noastre,
trebuie să înțelegem cum am ajuns aici.
Doar așa putem înțelege cum să ne schimbăm viețile cu adevărat.
După cum se spune adesea, cei care își ignoră istoria
o vor repeta cu siguranță.
Fiecare copil învață prin povești.
Este evident că poveștile copiilor
nu sunt fapte istorice sau literale.
Sunt invenții concepute să ajute cititorul
să înțeleagă subconștient adevăruri de bază.
Miturile și poveștile religioase sunt la fel.
Fiecare religie și tradiție mitologică spune povești despre
cum a fost creată lumea și despre strămoșii noștri.
Dar oamenii moderni fac greșeala
de a interpreta acele povești literal.
Religiile și miturile nu sunt literale.
Ele sunt simbolice și trebuie să știm cum să le interpretăm.
De fapt, cartea secretă mistică a Iudaismului, Zoharul, așa spune:
“Poveștile învățăturii sunt învelișul învățăturii.
Vai de cel care ia învelișul drept învățătura însăși.”
"Sunt unii oameni nesăbuiți care, atunci când văd un om îmbrăcat
cu haine frumoase, nu privesc mai departe de haine.
Și totuși, corpul e cel care oferă valoare hainelor;
dar și mai prețios este sufletul.
Învățătura are, de asemenea, trupul și sufletul său."
"Cei naivi iau în seamă doar învelișul, poveștile învățăturii;
ei nu știu nimic altceva și nu văd ceea ce e ascuns sub ele."
"Cei bine informați nu se gândesc la haine,
ci la trupul pe care îl acoperă povestea."
"În fine, cel înțelept se gândește doar la suflet,
care e fundamentul tuturor celorlalte și care este învățătura însăși."
Poveștile religioase, miturile și legendele
pe care le știe toată lumea și care sunt interpretate literal
și folosite ca bază pentru dogme și tradiții
sunt asemenea poveștilor pentru copii.
Ele nu sunt istorii literale, ci sunt simbolice.
Ascund niveluri de semnificații
pe care publicul nu și le-ar imagina vreodată.
De exemplu, miturile grecești sunt faimoase
și nenumărate cărți au fost scrise despre semnificațiile lor
dar niciuna din ele nu este adevărată.
Semnificațiile reale al miturilor grecești
nu au fost niciodată dezvăluite publicului.
Acest lucru este valabil pentru fiecare religie din lume.
Fiecare mit și poveste religioasă este simbolică
și are niveluri de semnficații ascunse.
În această serie, doar vom introduce acest subiect.
E imposibil să includem toate legendele și miturile
din numeroasele noastre tradiții
sau să pătrundem adânc în detaliile a miliarde de ani de istorie.
Aici, vom arăta doar că avem multe de învățat.
Cei care doresc să aprofundeze acest subiect
vor găsi un ghid de încredere
în “Doctrina secretă” de H.P. Blavatsky.
Această carte incredibilă din 1888
a pus bazele dezvoltării secolului al XX-lea.
A conștientizat Occidentul cu privire la rădăcina comună universală
a tuturor cunoștințelor spirituale.
Era, de asemenea, cartea citită constant
de probabil cel mai important om de știință al ultimelor secole:
Albert Einstein.
Tot ce vom sublinia, pe scurt, aici
e amplu documentat în "Doctrina secretă"
și a fost extins în secolul al XX-lea de Samael Aun Weor.
"Știința modernă insistă asupra doctrinei evoluției.
La fel face și rațiunea umană și 'Doctrina secretă'."
"...Iar ideea este coroborată de legende și mituri antice
și chiar de Biblia însăși, atunci când e citită printre rânduri."
Știința modernă a teoretizat o linie temporală a evoluției
pe baza unor frânturi de probe fizice.
Însă majoritatea istoriei noastre nu a avut loc în materia fizică.
Evoluția nu începe și nu se termină în lumea fizică.
De fapt, lumea fizică este doar un strat exterior, un înveliș subțire.
Este cel mai superficial aspect al evoluției.
Viața a apărut de mult mai departe.
Copacul Vieții simbolizează legile naturii
și are multe niveluri de semnificații.
Este baza secretă a religiilor Vestului.
Pentru scopul acestei explicații, îl putem vedea ca straturi de densitate.
Existența apare din spațiul abstract primordial
și, treptat, se condensează ca materie, energie și conștiință
în straturi de densitate crescândă, ceea ce putem numi dimensiuni.
Această desfășurare are loc în cicluri.
Se extinde spre exterior,
evoluează un pic și apoi se retrage.
Este ca respirația noastră sau ca bătăile inimii.
Apare, apoi se retrage.
Acest ciclu se repetă, și se repetă
pe scale temporale care sunt, cu adevărat, dificil de înțeles.
Cu fiecare expansiune, ajunge mai departe.
După epoci vaste, straturi ale naturii devin, treptat, mai dense
până când, în final, se cristalizează lumea fizică.
Aici și acum, sunt multe niveluri ale naturii,
care sunt mult mai subtile decât nivelul fizic,
dar pe care nu le percepem cu simțurile noastre fizice.
Putem experimenta unele din acele niveluri vag, atunci când visăm.
Dar, din păcate, noi visăm fără să conștientizăm.
Nu suntem conștienți de acele lumi, chiar dacă existăm în ele,
aici și acum.
În starea noastră actuală, suntem limitați la simțurile noastre fizice,
care relevă doar învelișul exterior
sau suprafața unor evenimente mult mai profunde,
care apar din niveluri mai subtile ale naturii.
Pentru a ne ajuta să înțelegem asta,
putem observa o persoană și expresia sa, dar nu putem percepe cauza.
Acea expresie a trupului fizic
este rezultatul a ceea ce se întâmplă în interiorul acesteia,
gândurile sale, emoțiile și senzațiile interioare.
Simțurile noastre fizice nu pot vedea acele niveluri ale naturii.
Tot ceea ce percepem în lumea fizică
este rezultatul a ceea ce s-a întâmplat deja în lumile interne,
în nivelurile subtile ale naturii.
De aceea putem visa despre lucruri care se vor întâmpla mai târziu.
Totul din lumea fizică a fost mai întâi în lumea subtilă.
Asta include și rasa noastră umană.
Evoluția noastră a început în lumile interne.
Noi nu suntem prima rasă umană de pe această planetă.
Noi nu vom fi ultima.
Înaintea noastră, au fost patru mari civilizații.
Cele mai vechi din scripturile noastre
îi simbolizează pe strămoșii noștri diferit, în fiecare tradiție.
Dar odată ce știți indiciile,
puteți realiza că toate spun aceeași poveste.
STRĂMOȘII NOȘTRI
Cu miliarde de ani în urmă,
a existat o rasă în nivelurile subtile ale naturii,
care avea trupuri fără formă făcute din lumină.
Datorită karmei reziduale din ere anterioare,
acele ființe au trebuit să coboare în forme inferioare.
Au început să locuiască trupuri cu formă.
PRIMA RASĂ-RĂDĂCINĂ: POLARIS în urmă cu 2-3 miliarde de ani
Cu miliarde de ani în urmă,
când pământul era încă în formare,
formele subtile din dimensiunile interne
se cristalizau lent la nivel fizic.
"Și pământul era netocmit și gol, și întuneric era deasupra adâncului
Și duhul Elohim [ai primei ere] se purta deasupra apelor."
Mitologiile noastre descriu titani primordiali,
măreți zei și zeițe ale vechilor timpuri.
Acele mituri, precum cele despre Avalon sau Tuath Dé,
reprezintă antica rasă Polară.
Pământurile lor sunt amintite ca Thule, Tula, Aztlan, Avalon, Asgard
și multe alte nume.
"Acest pământ sacru este singurul al cărui destin e menit să dăinuie
de la început până la sfârșit.
Este leagănul primului om și locuința ultimului muritor divin."
Azi, latura fizică a acelor teritorii e sub gheața nordică.
Rasa Polară a fost semi-eterală, semi-fizică.
Erau foarte frumoși, cu o bogată culoare neagră
și nu aveau gen sau rasă.
Erau plini de virtuții, înțelepciune și inteligență.
Aveau trupuri colosale, dar subtile, amorfe,
cumva ca o ca o amibă sau o celulă.
În scripturile Abhidharma ale budismului, sunt descriși
ca având corpuri de lumină ce nu sunt limitate de legile lumii fizice.
Se puteau extinde sau contracta după voință.
Scopul lor a fost de a pune bazele vieții în această lume
și de a o ghida pentru miliarde de ani.
În scripturile antice, ei au multe nume și reprezentări simbolice.
Scripturile indiene îi numesc Prajapatis, cei ce se nasc pe sine.
În Biblie, ei sunt numiți Elohim (zeu - zeiță).
Prima “rasă-rădăcină” a fost o omenire divină, o rasă de zei.
Ei încă există azi, dar într-un nivel subtil al naturii.
Rasa Polară nu avea gen.
Erau androgini, bărbat-femeie.
ANDROGIN: "bărbat-femeie într-o singură ființă", fără organe sexuale evidente, care se reproduce asexuat
Și se înmulțeau prin reproducere asexuată fisipară.
Pur și simplu, își divizau trupul pentru a crea unul nou.
Exact cum celulele de azi nu au gen
și se reproduc asexuat, prin scindare,
astfel se reproduceau strămoșii noștri.
Și la fel începe să se formeze și corpul nostru.
Miturile antice despre zeii creatori reprezintă Rasa Polară.
Din adâncul nivelurilor subtile ale naturii, au îndrumat evoluția vieții
pe această planetă, pentru miliarde de ani.
Astfel, când momentul era potrivit, au făcut eforturi teribile
pentru a înfăptui performanțe magnifice ale creației,
pentru a iniția un nou ciclu de evoluție,
o nouă rasă de ființe umane.
De-a lungul a milioane de ani de evoluție,
Elohim au îndrumat dezvoltarea noii rase într-o formă ceva mai densă.
Noi îi numim Hiperboreeni.
A DOUA RASĂ-RĂDĂCINĂ: HIPERBOREEA Aproximativ 400 milioane de ani în urmă
Partea fizică a unora dintre pământurile lor încă există și azi
în Europa de Nord și Asia.
Hiperboreenii erau mai mici decât Rasa Polară,
dar încă enormi, în comparație cu noi.
Corpurile lor erau puțin mai dense decât în Rasa Polară,
dar încă nu erau complet fizice.
În Biblie, aceasta este reprezentată de un alt nivel de lumină.
"Și Elohim [ai primei ere] au spus: 'Să fie lumină!' și a fost lumină."
Erau, de asemenea, androgini, bărbat-femeie într-o singură ființă,
dar se puteau manifesta ca bărbat sau ca femeie, în funcție de necesitate.
Hiperboreenii se reproduceau prin înmugurire,
prin generarea unui corp nou pe ei înșiși.
De-a lungul multor milioane de ani,
Hiperboreenii au evoluat și au decăzut.
Civilizația lor a avut stadii, cum are fiecare zi:
răsărit, amiază, apus și miezul nopții.
Acestea sunt cele Patru Vârste.
Vârsta de Aur, de Argint, de Bronz și Vârsta de Fier.
Cele patru stagii ale oricărei vieți.
Etapele evoluției și declinului.
În Vârsta lor de Fier, unii dintre Hiperboreeni au început să decadă
și să arate semne de interes propriu, egoism.
Pe parcursul a milioane de ani,
acest interes propriu i-a făcut pe unii Hiperboreeni
să decadă mai mult și mai mult.
Au început să aibă trăsături din tărâmuri inferioare ale naturii,
trăsături ale animalelor.
În cele din urmă, s-au degradat în forme similare primatelor,
iar acel declin a continuat până în ziua de azi.
Trupul fizic al primatelor contemporane
sunt forme degradate, al căror declin a început în era Hiperboreeană.
Și acele oase vechi de oameni cu trăsături specifice animalelor
despre care oamenii de știință spun că ar fi strămoșii noștri
sunt, de fapt, rămășițe de Hiperboreeni degradați.
La sfârșitul erei Hiperboreene, a fost violență și întuneric.
Rasa Hiperboreeană a fost distrusă de uragane.
Un grup select dintre ei a fost luat
pentru a fonda o nouă eră de dezvoltare.
"Și Elohim [ai primei ere] au zis:
'Să se adune apele cele de sub cer la un loc şi să se arate uscatul!'"
Continentul Lemuria, sau Mu, a fost primul tărâm uscat de pe Pământ.
A TREIA RASĂ-RĂDĂCINĂ: LEMURIA Aproximativ 250 milioane de ani în urmă
A avut loc când nivelul fizic a fost pe deplin cristalizat.
În Biblie, e numit Eden.
Acel continent antic era situat în Oceanul Pacific.
Rămășițe ale acelei civilizații pot fi găsite peste tot în Pacific,
precum Insula Paștelui
și Australia.
Lemurienii erau mai mici decât Hiperboreeni,
dar giganți în comparație cu noi.
Durata medie de viață a Lemurienilor era de 1500 de ani.
Ei vorbeau față în față cu zeii, Elohim.
Lemurienii puteau vedea toate dimensiunile naturii.
Își cunoșteau menirea și viitorul.
Nu aveau dureri la moarte sau naștere.
După 150.000 de ani de evoluție,
Lemurienii au atins un nivel de civilizație față de care noi, azi,
suntem încă foarte departe.
Aveau nave zburătoare și bărci propulsate de energia atomică.
Foloseau energia nucleară.
Aveau nave cosmice, care le permiteau să călătorească către alte lumi.
"Și Elohim [ai primei ere] au spus:
'Să facem om după chipul și asemănarea Noastră!'"
"Şi au făcut [androginii] Elohim o rasă nouă [prin evoluție]
după propria imagine [androgină]. După chipul lor, Elohim, i-au făcut;
i-au făcut bărbat-femeie."
Primii Lemurieni au fost hermafrodiți.
Un hermafrodit are ambele organe sexuale (masculin și feminin)
și reproduce specia asexuat, singur,
prin fecundarea unui ovul cu un spermatozoid.
HERMAFRODIT: produce spermatozoidul și ovulul, își fecundează propriile ouă și creează singur moștenitorii, prin gemație asexuată
Apoi, de-a lungul a milioane de ani de evoluție,
Elohim au îndrumat diviziunea sexelor.
Prin evoluție treptată, copiii Lemurieni au început să se nască
cu un organ sexual mai accentuat decât celălalt.
Acest lucru a devenit din ce în ce mai obișnuit,
până când, în final, copiii se nășteau cu un gen clar,
ca bărbat sau ca femeie.
Evoluția aceasta nu s-a întâmplat de la o zi la alta.
Diviziunea sexelor a durat milioane de ani.
Separarea lui Adam de Eva din Biblie simbolizează diviziunea
în sexe care s-a petrecut în era Lemuriană.
Aceasta e recapitulată în dezvoltarea fiecărui fetus de azi.
La început, fetusul nu are gen.
Apoi e un moment când fetusul evoluează pentru a fi bărbat
ori femeie.
De aceea bărbații de azi au sfârcuri inerte.
De aceea femeile de azi au un clitoris, care e un penis atrofiat.
Trupurile noastre de azi au rămășițe ale trecutului nostru antic,
când ființele umane erau hermafrodite.
Evident, odată ce sexele au fost separate,
cooperarea sexuală a fost necesară pentru a reproduce specia.
Menstruația a rămas în sexul feminin, dar ovulul era nefecundat.
Era necesară cooperarea sexului masculin pentru a fertiliza ovulul
și pentru a reproduce specia.
Totul se realiza în concordanță cu planurile zeilor, Elohim.
La început, cooperarea sexuală a bărbatului cu femeia
era un eveniment sacru, destinat doar reproducerii,
care era înfăptuit numai în perioade speciale ale anului
și doar în temple, sub supravegherea zeilor, Elohim.
Aceasta e originea tradiției lunii de miere,
o călătorie specială a cuplurilor căsătorite
pentru a iniția reproducerea.
Atunci, actul sexual era un act de rugăciune
și nu era poftă trupească sau orgasm.
Cuplul se unea sexual în temple și rămânea astfel (unit sexual),
concentrat în rugăciune și meditație.
Elohim dirijau un singur spermatozoid din bărbat
către ovulul din trupul femeii.
Lemurienii practicau "concepția imaculată", reproducere fără orgasm.
Așadar, după cum puteți vedea, de la o rasă la alta,
pe parcursul a miliarde de ani, reproducerea sexuală a evoluat.
Rasa Polară a evoluat spre a se reproduce
prin generare asexuată fisipară, prin scindare.
Hiperboreeni au evoluat spre a se reproduce prin "înmugurire" asexuată.
Lemurienii au evoluat, prin "gemație" mai întâi,
reproducându-se printr-un "ou" (ovul gata fecundat),
apoi reproducându-se prin cooperare sexuală.
Prin aceste "rase-rădăcină", de-a lungul a miliarde de ani,
omenirea a evoluat cu puritate sexuală
și se apropia de o etapă critică,
oportunitatea de a deveni, ei înșiși, Elohim, zei și zeițe.
Pentru ca evoluția omenirii să avanseze mai mult,
Elohim au avut nevoie ca Lemurienii
să se cristalizeze pe deplin în lumea fizică.
Trupurile lor fizice erau pregătite,
dar conștiința lor nu era pe deplin învăluită în corpurile lor fizice.
Erau așa de devotați divinității, așa de puri, așa de inocenți,
încât nu voiau să treacă în lumea fizică.
Nu puteau să perceapă lumea fizică decât neclar.
Într-un fel, percepția lor era opusă celei pe care o avem noi.
Noi percepem lumile interne vag, ca în timpul viselor.
Pentru ei, era opusul. Lumea fizică era vagă.
Era perceptibilă, dar neinteresantă.
Ei iubeau lumina divinității, pe care o vedeau cu simțurile superioare.
Voiau să vadă divinitatea, nu lumea fizică.
Astfel că, erau la un fel de graniță
între lumea subtilă, a celei de-a patra dimensiuni,
și lumea concretă, a dimensiunii fizice,
și nu doreau să își continue dezvoltarea în lumea fizică.
Așa că, Elohim au îndrumat evoluția trupurilor Lemuriene
pentru a dezvolta un organ special,
menit să atragă conștiința spre senzațiile lumii fizice.
În ezoterism, acel organ e numit Kundabuffer.
Era situat la baza coloanei vertebrale și forma o coadă.
Acest eveniment e oglindit în dezvoltarea noastră, ca embrion.
Pentru un timp scurt, embrionul uman are o coadă.
Asta e o recapitulare a trecutului nostru antic.
Cu acea coadă la locul ei,
Lemurienii și-au îndreptat definitiv atenția către lumea fizică.
Și de-a lungul a milioane de ani,
conștiința lor a devenit pe deplin cuprinsă în trupurile lor fizice,
și, implicit, în lumea fizică.
Odată ce acea coadă nu mai era necesară,
Elohim au îndrumat natura să o elimine, și, de-a lungul timpului,
a fost eliminată de pe trupurile fizice ale Lemurienilor.
Noi încă avem un vestigiu al acesteia,
la baza coloanei noastre vertebrale. E numit coccis.
Din păcate, acea coadă a fost atașată un pic prea mult timp.
A lăsat o umbră în psihicul nostru: fascinația față de senzațiile fizice.
În scripturile Occidentului, Adam și Eva simbolizează omenirea Lemuriană.
Mitul spune că Eva a fost ispitită de un șarpe să mănânce fructul interzis,
fructul Pomului Cunoașterii.
"Din pomul cunoașterii טוב [purității] și רע [impurității]
să nu mănânci.
Căci în ziua în care vei mânca din el, vei muri negreșit."
Pomul Cunoașterii este, de asemenea, simbolic.
Adevărata sa semnificație este sugerată peste tot în scripturi.
"Și a *cunoscut* Adam pe Eva, femeia sa,
și ea, zămislind, a născut pe Cain."
"Și îngerul i-a zis: 'Vei lua în pântecele tău și vei naște un fiu
şi îi vei pune numele Yeshua, (Mântuitor).'
Apoi, Maria a zis îngerului:
'Cum va fi aceasta, de vreme ce eu nu *ştiu* de bărbat?'"
Cuvântul ebraic Da'ath (דעת) implică cunoaștere sexuală.
Din păcate, asemenea referiri din scripturi au fost traduse inadecvat,
pentru a impune filosofia dogmatică predată publicului
despre așa-numitul "bine și rău".
Mitologicul Pom simbolic al Cunoașterii
ascunde învățătura secretă despre sex.
Towb (טוב) înseamnă: "pur, bun, etic, dulce".
Rah (רע) înseamnă: "poluare, impuritate, răutate".
Acestea sunt polaritățile acțiunii sexuale
și rezultatele potențiale ale actului sexual.
Există o formă de cooperare sexuală pură și etică
și există și una impură, o formă degradată a actului sexual.
Forma pură poate crea un Elohim, un Buddha, un Maestru.
Forma impură creează diavoli, monștri, durere și suferință.
Aceasta e ceea ce a fost ascuns, deoarece cunoașterea este putere
iar cunoașterea sexuală e foarte periculoasă.
De-a lungul a miliarde de ani,
strămoșii noștri au evoluat spre a ajunge la cooperarea sexuală,
și erau pregătiți de Elohim să folosească actul sexual
într-un mod pur, bazat pe iubire autentică,
pentru a-și dezvolta conștiința,
astfel încât omenirea să devină Elohim
și să intre în tărâmurile superioare ale naturii.
Dar Lemurienii au fost tentați de plăcere.
Fiind în afara templelor, bărbații, dorind uniunea cu femeile,
le-au ispitit cu șerpii lor simbolici, organele lor sexuale.
Iar femeile, gustând acea plăcere, au vrut mai mult.
E evident că povestea lui Adam și Eva e simbolică.
Și e evident că este despre sex,
dar omenirea nu a înțeles-o niciodată.
Acum o veți înțelege.
Ispitirea lui Adam și a Evei
simbolizează toți acei Lemurieni antici
care au început să desfășoare actul sexual în afara templelor.
Ei au fost ispitiți de propria minte și de plăcere,
și, în cele din urmă, au descoperit orgasmul.
Orgasmul se petrece când trupul e supraîncărcat cu putere sexuală,
iar acesta nu o poate controla.
Orgasmul este un scurt-circuit care dă afară toată puterea acumulată.
Orgasmul e simbolizat de "fructul oprit".
Este "oprit" deoarece puterea sexuală creează viață,
atât exterioară, cât și spirituală.
Puterea sexuală este combustibil pentru conștiință,
"apele vii" care creează viața veșnică.
De aceea practicanții serioși din toate religiile
își păstrează puterea lor sexuală.
Când muști din fructul oprit, risipești propria putere sexuală,
în loc să o folosești pentru scopul său:
dezvoltarea sufletului uman.
Când puterea sexuală este expulzată, pierdută prin orgasm,
conștiința slăbește.
Prin orgasm, Lemurienii au expulzat puterea sexuală,
care le oferea frumusețe, puteri spirituale și puritate.
Astfel au decăzut.
Ispitiți de dorința pentru plăcere,
acea omenire antică a poluat actul sexual.
În loc ca Pomul Cunoașterii să conducă către bunătate, puritate,
acesta a condus către poluare, impuritate.
Înaintea acelei greșeli, ei erau puri, fericiți și inocenți
și cunoșteau divinitatea față în față.
După poluarea actului sexual cu orgasm, ei au descoperit rușinea
frica și nemulțumirea.
Au pierdut din vedere divinitatea.
Au descoperit durerea, sentimentul de a fi deconectați de divinitate
și deconectați de ceilalți.
Edenul, "fericirea", s-a pierdut.
În mitul despre Adam și Eva, când au fost alungați din Eden,
acest lucru reprezintă cum omenirea Lemuriană
a intrat pe deplin în lumea fizică.
Asta trebuia să se întâmple oricum,
însă în timp ce și-ar fi păstrat conștiința lumilor interne.
Problema a fost că au mâncat din fructul oprit.
Așadar, în loc să intre în lumea fizică, în mod conștient,
Lemurienii au intrat prin consumarea dorinței, având drept consecințe:
suferință, durere și inconștiență.
Lemurienii și-au pierdut abilitățile de a vedea dimensiunile superioare.
Și-au pierdut abilitatea de ai vedea pe zei, pe Elohim.
Și-au pierdut frumusețea și inocența,
devenind, în schimb, pe deplin cristalizați în lumea fizică, căzuți,
alungați din Paradis.
Acest lucru s-a întâmplat într-o perioadă lungă de timp
Nu a avut loc de la o zi la alta.
Ulterior, pentru că își pierduseră puterile,
au căutat să le recapete prin mijloace egoiste.
Au început să-și folosească ritualurile
și cunoașterea spirituală în mod egoist,
ceea ce a transformat-o în magie neagră.
În ultimele zile ale Lemuriei,
magia neagră se răspândise pretutindeni.
Lemurienii au degenerat în triburi războinice
și, în mândria și furia lor, au dezlănțuit arme atomice,
unii împotriva altora.
Timp de 10.000 de ani, cutremurele au distrus continentul Lemuriei
și l-au aruncat în fundul oceanului.
Azi, au rămas doar câteva urme.
În ultima clipă, un grup select de Lemurieni a fost luat
spre a fi sămânța dezvoltării noii ere.
Elohim s-au luptat din răsputeri pentru a cultiva acele semințe
și au făcut mari sacrificii pentru ca ele să se înalțe mai mult,
dar consecințele căderii din Eden nu puteau fi evitate.
Și astfel ciclul evoluției și declinului a început din nou.
A PATRA RASĂ-RĂDĂCINĂ: ATLANTIDA Aproximativ 60 de milioane de ani în urmă
Omenirea Atlantă a fost următoarea mare civilizație a timpurilor antice,
încă cu multe milioane de ani în urmă.
La început, în Epoca lor de Aur, civilizația Atlanților era frumoasă.
Legile și comportamentele etice erau respectate ca fiind sacre.
Iubirea și sexul erau considerate sacre și sfinte,
iar actul sexual avea loc doar pentru reproducerea speciei.
Atlanții aveau, de asemenea, o tehnologie
mult mai avansată decât a noastră.
Călătoreau spre alte planete.
Îmbinau știința cu puterea spirituală.
Știau cum să plaseze conștiința lucrurilor vii în roboți umanoizi,
meniți să îi servească.
Știau să anuleze gravitația pentru orice,
făcând ușoară chiar și mutarea obiectelor enorme.
Aveau religii minunate.
Toate învățăturile religioase ale incașilor, mayașilor, aztecilor,
grecilor, fenicienilor, scandinavilor și ale hindușilor
toate au origini atlante.
Zeii și zeițele acelor tradiții
erau eroii, regii și reginele din Atlantida.
Atlanții au atins apogeul civilizației, culturii
și cunoașterii din istoria noastră.
Apoi, în momentul crucial necesar dezvoltării omenirii,
Atlanții au fost nevoiți să față tentației Copacului Cunoașterii.
Atlanții au fost ispitiți de fructul oprit și majoritatea au eșuat.
Apoi, omenirea s-a împărțit în două căi opuse,
cea a purității și cea a impurității.
Cei puri își păstrau puterea sexuală.
Respingeau orgasmul pentru a obține ceva mai bun:
foc spiritual și întărirea propriei conștiințe.
Cei impurii încurajau orgasmul.
Căutau plăcere și putere, iar influența lor se răspândea rapid.
Ca rezultat, degradarea Atlanților s-a accelerat.
Sexul a devenit un instrument al plăcerii și al puterii.
Atlanții aveau orgii.
Amestecau sexul cu magia și dezvoltau gustul pentru desfrâu,
mândrie, furie și invidie.
Trupurile fizice ale Atlanților erau mai mici ca cele ale Lemurienilor
și nu trăiau la fel de mult.
În timp ce Lemurienii trăiau între 1200 și 1500 de ani,
Atlanții trăiau doar 600 spre 700 de ani.
Pentru a extinde frumusețea și durata de viață a celor bogați și puternici
Atlanții au început să culeagă glande și hormoni de la săraci.
Transplantau inimi, rinichi și chiar creiere.
Ca rezultat, un Atlant putea rămâne în viață pentru multe secole
dincolo de limita de viață normală, și prin mai multe corpuri,
fără întrerupere.
Simțurile lor erau, de asemenea, mai puțin puternice
decât cele ale Lemurienilor,
iar, de-a lungul timpului, din cauza multor abuzuri pe care le făceau,
percepția lor s-a înrăutățit.
Au pierdut percepția lumilor superioare
și nu au mai putut vedea zeii.
În mândria și dorința lor de a-și recupera puterile spirituale,
au revitalizat magia neagră a trecutului
și au dezvoltat-o pentru a deveni mai puternici.
Pe scurt, Atlanții au decăzut mult mai mult decât Lemurienii.
"Și a văzut Dumnezeu
că רע (impuritatea sexuală) a omenirii era mare pe pământ
și că fiecare imaginație a gândurilor și inimilor lor
era doar רע (impuritate sexuală) continuă."
Cei de pe calea purității i-au avertizat
că finalul civilizației lor se apropia,
dar Atlanții râdeau și își băteau joc de ei.
În Vârsta lor de Fier, Atlanții au decăzut într-o serie de războaie
atât de profunde încât sunt încă amintite astăzi, în Mahabharata.
Această serie de războaie a durat timp de sute de mii de ani
și a condus către folosirea armelor atomice,
care au declanșat cutremure gigantice.
Primul a avut loc acum 800.000 de ani.
Al doilea a fost acum 200.000 de ani.
Al treilea și ultimul, cel care a pus capăt definitiv Atlantidei,
s-a petrecut cu cca 11.000 de ani în urmă și a declanșat potopul
care a scufundat în totalitate rămășițele civilizației Atlante.
În acel ultim moment,
un grup select de Atlanți care urmau calea purității au fost luați,
exact cum s-a întâmplat cu rasele anterioare.
Culturile din toată lumea își amintesc acel eveniment
în poveștile despre Noe, Vaivasvata, Utnapashtim, Deucalion și alte sute.
Povești care simbolizau cum o mână de Atlanți puri au scăpat
pentru a pregăti crearea următoarei civilizații:
noi, omenirea noastră modernă.
EPISODUL URMĂTOR: REVOLUȚIA SEXUALĂ
Citiți cărțile: GLORIAN.ORG
Fie ca toate ființele să fie fericite! Fie ca toate ființele să fie pline de voie bună! Fie ca toate ființele să fie în pace!
Acest video a fost realizat cu sprijinul donațiilor privitorilor ca voi.
Fiecare donație ajută.
GLORIAN O ORGANIZAȚIE NON-PROFIT
IUBIREA ESTE CEA MAI NOBILĂ RELIGIE