Перед Вами людський мозок.
Це незграбний ландшафт, який помітно розділений на ліву і праву частини.
Ця побудова надихнула на одну дуже поширену ідею про мозок,
що ліва сторона відповідає за логіку,
а права за креативність.
І все ж це міф, який не підтверджений з точки зору науки.
То як виникла ця оманлива ідея
і чому вона неправильна?
Це правда, що мозок має праву і ліву частини.
Це найбільше помітно в зовнішньому шарі, або в корі.
Внутрішня частина мозку, як і смугасте тіло,
гіпоталамус,
таламус,
і мозковий стовбур
вкриті суцільною тканиною.
Але, по суті, вони також взаємодіють з правою і лівою сторонами.
Права і ліва частини дійсно контролюють різні біологічні функції,
такі як рух і зір.
Права сторона мозку відповідає за рух лівої руки і ноги і навпаки.
Зорова система ще складніша.
Кожне око має праве і ліве зорове поле.
Одночасно зорова кора в правій півкулі отримує сигнал від лівого поля зору,
а зорова кора в лівій півкулі - від правого поля зору.
Тому мозок використовує дві частини, щоб отримати повну картину світу.
Науковці точно не знають, для чого нам цей перетин.
Згідно з теорією це пішло від тварин,
в яких розвинулась складніша нервова система.
Це надавало перевагу для виживання і швидкості рефлексів.
Якщо тварина бачить хижака, який наближається зліва,
найкраще тікати направо.
Тому ми можемо сказати, що зір і рух контролюються двома системами,
які залежать від "ліво-правої" структури,
але проблема виникає, коли ми поширюємо цю ідею на логіку і креативність.
Ця помилкова думка виникла ще всередині 1800х років,
коли два нейропсихологи Брок і Верніке,
оглядали пацієнтів, які через травми мали проблеми з мовленням.
Дослідження показало пошкодження в скроневій частці,
тому вони припустили, що за мовлення відповідає ліва сторона мозку.
Це і захопило суспільну свідомість.
Письменник Роберт Луїс Стівенсон
пізніше висунув ідею, що логічна ліва півкуля
змагається з емоційною правою,
представивши це своїми героями доктором Джекілом і містером Гайдом.
Але ця ідея не підтвердилась, коли науковці
обстежували пацієнтів, в яких була відсутня одна півкуля мозку
або в яких ці дві частини були розділеними.
У цих пацієнтів спостерігались навики
як логічні, так і креативні.
Пізніше дослідження показало, що одна сторона мозку дійсно активніша за іншу
щодо деяких функцій.
За мовлення більше відповідає ліва сторона,
а за увагу - права.
Можливо, одна сторона й активніше функціонує,
однак це більше залежить від організму, ніж від людини.
Тому немає ніяких підстав вважати,
що в деяких осіб одна півкуля домінує,
або ж підтримувати ідею, щодо розділу на праву і ліву частини
між логікою і креативністю.
Деякі люди можуть бути виключно логічними або креативними,
але це не має нічого спільного зі сторонами мозку.
І навіть припущення, що логіка і креативність суперечать один одному
зовсім не підтверджуються.
Розв'язання складних математичних задач також вимагає креативності,
і багато витворів мистецтва мають складне логічне обґрунтування.
Майже кожен прояв креативності чи логіки -
це результат функціонування мозку загалом.