Tarkastele ihmisen aivoja,
sen poimuista maisemaa, joka näkyvästi jakautuu kahteen puoliskoon.
Tämä rakenne on inspiroinut yhtä sitkeimmistä aivomyyteistä,
että vasen puolisko on looginen ja
oikea aivopuolisko luova.
Tieteellinen todistusaineisto ei kuitenkaan tue tätä myyttiä.
Kuinka harhaanjohtava ajatus syntyi
ja mikä siinä on väärää?
On totta, että aivoissa on oikea ja vasen puolisko.
Se on ilmeisintä aivojen uloimmalla kerroksella eli aivokuorella.
Sisemmät rakenteet kuten aivojuovio,
hypotalamus,
talamus
ja aivorunko
näyttävät yhtenäisiltä ulospäin,
mutta itse asiassa nekin jakautuvat vasempaan ja oikeaan puoleen.
Vasen ja oikea puolisko ohjaavat eri toimintoja kehossa,
kuten liikettä ja näköä.
Aivojen oikea puoli ohjaa vasemman käden ja jalan liikkeitä ja toisinpäin.
Näköjärjestelmä on vielä mutkikkaampi.
Molemmilla silmillä on vasen ja oikea näkökenttä.
Vasemmista näkökentistä tieto kulkee oikeaan aivopuoliskoon
ja kumpikin oikea näkökenttä lähettää tiedon vasemmalle.
Näin aivot käyttävät molempia puolia muodostaakseen kokonaisen kuvan.
Tutkijat eivät varmuudella tiedä, miksi näköradat risteävät näin.
Yhden teorian mukaan sen takana on hermojärjestelmän kehitys,
joka edisti nopeiden refleksien kautta hengissäpysymistä:
jos eläin näki saalistajan tulevan vasemmalta,
oli paras paeta oikealle.
Voimme siis sanoa, että näkö ja liikkeiden ohjaaminen perustuvat
vahvasti vasen-oikea jakoon,
mutta ongelmat alkavat, jos ulotamme idean logiikkaan ja luovuuteen.
Väärinkäsitys syntyi jo 1800-luvun puolessavälissä
kun kaksi neurologia, Broca ja Wernicke,
tutkivat aivovammapotilaita, joilla oli kieleen liittyviä ongelmia.
Tutkijat löysivät vaurioita potilaiden vasemmalta ohimolohkolta,
joten he esittivät, että vasen aivopuolisko ohjaa kieltä.
Tämä kiinnitti yleisön huomiota.
Kirjailija Robert L. Stevenson
esitteli silloin idean loogisesta vasemmasta aivopuoliskosta,
joka kilpailee tunteellisen oikean puoliskon kanssa
kuuluisien hahmojensa tohtori Jekyllin ja herra Hyden kautta.
Tämä näkemys osoittautui vääräksi, kun lääkärit ja tutkijat
tutkivat potilaita, joilta puuttui aivopuolisko
tai aivopuoliskojen väliset yhteydet oli katkaistu.
Silti näiden potilaiden oli mahdollista olla sekä
loogisia että luovia.
Myöhempi tutkimus osoitti, että toinen aivopuolisko on toista aktiivisempi
joidenkin toimintojen kannalta.
Kieli paikallistuu enemmän vasemmalle
ja tarkkaavaisuus oikealle.
Toinen puoli aivoja saattaa tehdä enemmän,
mutta erot näkyvät toiminnoissa, ei yksilöiden välillä.
Ei ole todistusaineistoa, jonka mukaan
yksilöillä olisi dominantteja aivopuoliskoja,
tai että aivopuoliskot olisivat jakautuneet
logiikan ja luovuuden välillä.
Jotkut ihmiset voivat olla erityisen loogisia tai luovia,
mutta asialla ei ole mitään tekemistä aivopuoliskojen kanssa.
Ja idea keskenään vastakkaisista logiikasta ja luovuudesta
ei sekään pidä paikkansa.
Monimutkaisten matemaattisten ongelmien ratkaiseminen vaatii luovuutta
ja monet upeat taideteokset sisältävät sisäistä logiikkaa.
Melkein aina luovuuteen ja logiikkaan
tarvitaan sitä, että koko aivot pystyvät toimimaan yhtenäisesti.