4 січня 1934 року
молода людина представила
Конгресу США доповідь,
яка, 80 років по тому,
впливає на життя кожної присутньої у цій залі людини,
впливає на життя кожного мешканця планети.
Ця молода людина не була політиком,
не була бізнесменом,
не була громадським діячем
чи духовним лідером.
Він був неочікуваним героєм.
Економістом.
Його звали Саймон Кузнець.
Його доповідь мала назву
"Національний дохід, 1929-1932 рр".
Вам може здатися, що цей звіт — сухий і нудний.
Ви праві.
Звіт нудний, як сало без хліба.
Але цей звіт заклав основу того,
як ми сьогодні оцінюємо успіх країн.
Сьогодні ми це знаємо як ВВП,
валовий внутрішній продукт.
ВВП визначає наше життя
упродовж останніх 80 років.
Сьогодні я говоритиму
про інший спосіб вимірювання успішності країн,
про інший спосіб визначити наше життя
на ближчі 80 років.
Але спочатку ми маємо зрозуміти,
як ВВП почав домінувати у нашому житті.
Доповідь Кузнеця була представлена
під час кризи.
Американська економіка стрімко падала
під час Великої Депресії.
Політики марно намагались цьому протистояти.
Марно, адже вони не знали, що відбувається.
У них не було даних та статистики.
Доповідь Кузнеця
надала їм надійні дані про те,
що виробляє американська економіка.
Ці дані оновлювались з року в рік.
Озброєні цією інформацією,
політики врешті змогли
знайти вихід з економічної кризи.
А оскільки винахід Кузнеця
виявився таким корисним,
то він поширився по всьому світу.
І сьогодні кожна країна
збирає статистику з ВВП.
Але у тому першому звіті
Кузнець залишив попередження.
Воно міститься у вступній главі.
На стор. 7 він зазначає:
— "...тому навряд чи
можна вивести добробут нації
з показника національного доходу,
визначеного вище".
Це не найпоетичніша фраза на світі,
вона сформульована обережною мовою економіста.
Але його думка зрозуміла:
ВВП — це інструмент,
що допомагає нам виміряти ефективність економіки.
Це не показник нашого добробуту
і він не має бути інструкцією для прийняття рішень.
Але ми проігнорували попередження Кузнеця.
Ми живемо у світі,
де ВВП є мірилом успіху
у глобальній економіці.
Наші політики пишаються, коли ВВП зростає.
Ринки працюють
і трильйони доларів капіталу
обертаються по всьому світу
залежно від того, які країни
йдуть угору, а які — вниз
за показником ВВП.
Наші суспільства
перетворились у фабрики з виробництва більшого ВВП.
Але нам відомо, що ВВП має вади.
Він ігнорує вплив на екологію.
Він вважає бомби та в’язниці прогресом.
Він не може відобразити щастя чи стосунки.
І йому нема що сказати про рівність чи справедливість.
Отже, чи не дивно, що наш світ,
крокуючи під барабанний бій ВВП,
балансує на грані екологічної катастрофи
і наповнюється злістю та конфліктами?
Нам потрібен кращий спосіб виміряти наші суспільства.
Спосіб, що відобразить справжні речі, важливі для справжніх людей.
У мене достатньо їжі?
Я вмію читати й писати?
Я у безпеці?
У мене є права?
Чи живу я у суспільстві, де мене не дискримінують?
Чи захищене моє майбутнє і майбутнє моїх дітей від екологічної катастрофи?
Це ті питання, на які ВВП
не відповідає і не здатен відповісти.
Певна річ, вже були спроби
піти далі за ВВП.
Але я вважаю, що зараз настав той час,
коли ми готові до революції показників.
Ми готові, адже ми бачили,
як наша фетишизація економічного зростання
ввела нас в оману
під час фінансової кризи 2008 р.
Ми бачили під час Арабської Весни,
як такі країни, як Туніс,
начебто були економічними суперзірками,
але водночас вони були
суспільствами, що клекотіли від незадоволення.
Ми готові, адже сьогодні у нас є технології
збору й аналізу даних
так, як це було неможливо в часи Кузнеця.
Сьогодні я хочу представити Вам Індекс соціального прогресу.
Він є показником добробуту суспільства,
повністю окремим від ВВП.
Це повністю новий спосіб дивитися на світ.
Індекс соціального прогресу
починає з визначення того,
що значить бути добрим суспільством.
Він базується на трьох критеріях.
Перший: чи кожен має все необхідне для виживання:
їжу, воду, притулок, безпеку?
Другий: чи кожному доступні цеглинки,
що покращують життя:
освіта, інформація, здоров'я, безпечне довкілля?
А тоді третє: чи кожна людина
може безперешкодно
прагнути до своїх мрій
та бажань?
Чи мають вони права,
свободу вибору,
захист від дискримінації
та доступ до найсучасніших світових знань?
Разом, ці 12 складових
утворюють каркас соціального прогресу.
І для кожної з цих 12 складових
у нас є показники, що вимірюють успіхи країн.
Це не показники зусиль чи намірів,
це показники дійсних досягнень.
Ми не вимірюємо, скільки країна витрачає на охорону здоров'я,
ми вимірюємо тривалість та якість людського життя.
Ми не вимірюємо, чи приймає влада закони проти дискримінації,
ми вимірюємо, чи відчувають люди дискримінацію.
Але ви хочете дізнатись,
хто займає перші сходинки? (сміх)
Я так і думав.
Добре, я вам покажу.
На цьому графіку.
Ось.
На вертикальній осі цього графіка — соціальний прогрес.
Що вище, то краще.
Заради порівняння,
заради інтересу,
на горизонтальній осі розташуємо ВВП на душу населення.
Що далі праворуч, то більше.
Отже, країна світу
із найвищим соціальним прогресом,
країна номер один за соціальним прогресом
— це Нова Зеландія.
(Оплески)
Добре! Ніколи там не був, треба з'їздити.
(Сміх)
Країна із найгіршим соціальним прогресом
— це, на жаль, Чад.
Ніколи там не був. Може, наступного року.
(Сміх)
Чи, може, за два роки.
Здогадуюсь, що ви подумали.
Ви подумали: "Так, але ж
ВВП Нової Зеландії вищий за
ВВП Чаду".
Це слушний аргумент!
Тоді я вам покажу
ще дві країни.
Ось США —
країна, значно багатша за Нову Зеландію,
але із нижчим рівнем соціального прогресу.
А ось Сенегал.
Він має вищий рівень соціального прогресу, ніж Чад,
але такий самий рівень ВВП.
То що відбувається?
Подивімось на решту країн світу,
на 132 країни, які ми змогли виміряти.
Кожну позначимо точкою.
Ось. Багато точок.
Я не можу сказати про кожну країну,
тому наведу лише кілька фактів.
Канада — країна «Великої сімки» із найвищим рейтингом.
Моя країна, Великобританія,
десь посередня, десь нудна,
але яка різниця?
Ми обігнали французів!
(Сміх, оплески)
А тепер економіки, що розвиваються.
Лідером серед країн БРІКС є Бразилія.
(Оплески)
Привітаймо її!
Так, Бразиліє!
Обігнала Південну Африку,
потім Росію,
потім Китай,
нарешті Індію.
Окрема точка праворуч —
країна із високим ВВП,
але невеликим рівнем соціального прогресу.
Це Кувейт.
Одразу над Бразилією
знаходиться наддержава соціального прогресу —
Коста-Рика.
Її рівень соціального прогресу — такий самий, що й у деяких західноєвропейських
країнах, але за значно нижчого ВВП.
Мій слайд стає трохи захаращеним,
я хочу показати загальну картину.
Приберімо ці країни
і побудуймо лінію регресії.
Вона показує взаємозв'язок
між ВВП і соціальним прогресом.
Перше, на що треба звернути увагу,
це кількість шуму
навколо лінії тренду.
А це означає
і підтверджує емпірично,
що ВВП — не вирок.
На кожному рівні ВВП на душу населення
існують можливості досягти більшого соціального прогресу,
ризики скотитися до меншого.
Друге спостереження —
що для бідних країн
графік дуже крутий.
Це говорить нам,
що якщо бідна країна
дістане трохи більше ВВП
та реінвестує його
у докторів, медсестер, подачу води,
каналізацію тощо,
тоді кожен долар ВВП
принесе чимало соціального прогресу.
Це добра новина, це те, що ми бачимо упродовж останніх 20-30 років.
У бідних країнах чимало людей долає бідність
завдяки економічному зростанню
та ефективній державній політиці.
Рухаючись по кривій угору,
бачимо, що її зростання уповільнюється.
Кожен додатковий долар ВВП
купує менше і менше соціального прогресу.
Оскільки все більша і більша частка населення світу
живе на цій частині графіка,
це свідчить, що ВВП стає
менш і менш корисним
показником нашого розвитку.
Подивимось на прикладі Бразилії.
Ось ця країна:
соціальний прогрес десь 70 зі 100,
ВВП на душу населення близько 14 000 доларів на рік.
Дивіться, Бразилія — над лінією.
Бразилія достатньо добре
перетворює ВВП у соціальний прогрес.
Але куди Бразилія піде далі?
Припустимо, Бразилія
прийме сміливий економічний план
подвоїти ВВП за ближче десятиліття.
Але це лише половина плану.
Це менш ніж половина плану,
бо куди за соціальним прогресом хоче дістатися Бразилія?
Бразиліє, можна
пришвидшити твоє зростання,
підвищити твій ВВП,
зупинившись або йдучи вниз
за соціальним прогресом.
Ми не хочемо, аби Бразилія
стала такою, як Росія.
Насправді ми хочемо, щоб Бразилія
ставала ефективнішою у створенні соціального прогресу з її ВВП,
аби вона стала такою, як Нова Зеландія.
Це означає, що Бразилії
треба підвищити пріоритет соціального прогресу
в її плані розвитку
і слідкувати, щоб її економічне зростання
супроводжувалось соціальним прогресом.
Саме цього досягає Індекс соціального прогресу.
Він надає нового напряму дискусіям про розвиток,
не лише про ВВП,
а про всеосяжне, стале зростання,
що насправді поліпшує життя людей.
Справа не лише в країнах.
На початку цього року
ми з друзями з бразильської неприбуткової організації Imazon
започаткували перший субнаціональний Індекс соціального прогресу.
Ми його обчислили для басейну Амазонки.
Площа регіону дорівнює площі Європи, населення — 24 млн осіб.
Це одна з найбільш відсталих частин країни.
Ось результати,
розбиті за 800 різними муніципалітетами.
З цією детальною інформацією
про справжню якість життя
у цій частині країни
Imazon та інші партнери
з урядового, ділового та громадського секторів
можуть разом розробити
план розвитку,
який допоможе поліпшити життя людей
і захистити цінне надбання людства
— тропічні ліси Амазонії.
Це лише початок.
Ви можете створити Індекс соціального прогресу
для будь-якої держави, регіону, міста чи громади.
Ми всі знаємо і любимо TEDx.
Це — Соціальний Прогрес-x.
Це — інструмент для кожного.
Всупереч тому, як ми про це інколи кажемо,
ВВП не був начертаний Богом на кам'яних скрижалях. (Сміх)
Це вимірювальний інструмент, винайдений у ХХ ст.,
аби відповісти на виклики ХХ століття.
Двадцять перше століття
ставить нові виклики:
старіння, ожиріння, зміни клімату тощо.
Аби зустріти ці виклики,
нам потрібні нові вимірювальні інструменти,
нові методи оцінки прогресу.
Уявіть собі, що ми зможемо виміряти
справжній внесок волонтерів, благодійних,
неприбуткових, громадських організацій
у життя суспільства.
Уявіть собі, що бізнеси конкуруватимуть
не тільки на основі свого економічного внеску,
а й на основі свого внеску в соціальний розвиток.
Уявіть собі, що ми зможемо примусити політиків відповідати
за дійсне покращення життя людей.
Уявіть собі, що ми працюватимемо разом —
влада, бізнес, громадянське суспільство, я, ви —
і зробимо це століття сторіччям соціального прогресу.
Дякую.
(Оплески)