4. siječnja 1934.
mladić je podnio izvještaj
Kongresu Sjedinjenih Američkih Država
koji 80 godina kasnije,
i dalje oblikuje živote svih u ovoj sobi,
i dalje oblikuje živote svih na ovom planetu.
Taj mladić nije bio političar,
nije bio poslovni čovjek,
aktivist za prava građana
ili duhovni vođa.
Bio je taj najneočekivaniji heroj,
ekonomist.
Njegovo ime bilo je Simon Kuznets
i izvještaj koji je podnio zvao se
"Društveni prihod, 1929.-1932."
Sada, možda mislite
kako je ovo suhoparno i dosadno izvješće.
I u potpunosti ste u pravu.
Suho je kao kost.
Ali ovaj izvještaj je osnova
toga kako, danas, sudimo uspjeh zemalja:
poznato pod nazivom bruto domaći proizvod,
BDP.
BDP je definirao i oblikovao naše živote
posljednjih 80 godina.
I danas želim pričati o
o različitim načinima mjerenja uspjeha zemalja,
drugačijeg načina za definiranje i oblikovanje života
sljedećih 80 godina.
Ali prvo, moramo razumjeti
kako je BDP zavladao našim životima.
Kuznetsov izvještaj predan je
u trenutku krize.
Američka ekonomija je jurila
u Veliku depresiju
i stvaratelji strategija borili su se da daju odgovor.
Borili su se jer nisu znali što se događa.
Nisu imali podatke i statistiku.
Ono što im je Kuznetsov izvještaj dao
bili su pouzdani podatci o tome što američka ekonomija
proizvodi,
ažurirano iz godine u godinu.
I oboružani ovim informacijama,
stvaratelji strategija,
uspjeli su pronaći izlaz iz krize.
I zbog toga što je Kuznetsov izum
bio vrlo koristan,
proširio se čitavim svijetom.
I danas, svaka zemlja
izrađuje BDP statistike.
Ali, u prvom izvještaju,
sam Kuznets dao je upozorenje.
Nalazi se u uvodnom poglavlju.
Na sedmoj stranici on kaže,
"Dobrobit nacije može se, zbog toga,
slabo zaključiti
iz mjerenja društvenog prihoda
kako je gore definirano."
Nije najbolji slogan na svijetu,
i prikazan je opreznim jezikom ekonomista.
Ali poruka je bila jasna:
BDP je bio alat
koji nam pomaže mjeriti ekonomski uspjeh.
Nije mjera naše dobrobiti.
I ne bi smjela biti vodič u donošenju odluka.
Ali ignorirali smo Kuznetsovo upozorenje.
Živimo u svijetu gdje je
BDP mjerilo uspjeha
u globalnoj ekonomiji.
Naši političari hvale se kada BDP ode gore.
Tržišta se pokreću
i bilijuni dolara kapitala
kreću se svijetom
ovisno o tome koje zemlje idu gore
a koje idu dolje,
sve mjereno u BDP-u.
Naša društva postala su
strojevi za stvaranje BDP-a.
Ali znamo da je BDP pun mana.
Ignorira okoliš.
Broji bombe i zatvore kao napredak.
Ne može brojati sreću ili zajednicu.
I ne govori ništa o poštenju ili pravdi.
Je li iznenađenje da naš svijet,
koji maršira prema BDP-u
balansira na rubu ekološke katastrofe
te je pun bijesa i sukoba?
Trebamo bolji način za mjerenje naših društava,
mjeru temeljenu na stvarnim stvarima koje su važne stvarnim ljudima.
Imam li dovoljno za jelo?
Mogu li čitati i pisati?
Jesam li siguran?
Imam li prava?
Živim li u društvu koje me ne diskriminira?
Jesu li moja i budućnost moje djece zaštićena od uništavanja okoliša?
To su pitanja na koja BDP
ne odgovara i ne može odgovoriti.
Tu su bili, naravno,
pokušaji u prošlosti
da se krene dalje od BDP-a.
Ali vjerujem da živimo
u trenutku kada
smo spremni za revoluciju mjerenja.
Spremni smo jer smo vidjeli,
u financijskoj krizi 2008.,
da nas je fetiš za ekonomski rast
naveo da toliko zastranimo.
Vidjeli smo, u Arapskom proljeću,
kako zemlje poput Tunisa
trebaju biti ekonomske superzvijezde,
ali su bili društva
koja su bila prepuna nezadovoljstva.
Spremni smo, jer danas imamo tehnologiju
za prikupljanje i obradu podataka
na načine koji su bili nezamislivi Kuznetsu.
Danas, bih vam htio predstaviti Indeks Društvenog Napretka.
To je mjera dobrobiti društva,
potpuno odvojena od BDP-a.
Ovo je potpuno nov način gledanja na svijet.
Indeks Društvenog Napretka
počinje s definiranjem što
znači biti dobro društvo
bazirano na tri dimenzije.
Prva je, imaju li svi osnovno za preživljavanje:
hranu, vodu, sklonište, sigurnost?
Drugo, imaju li svi
pristup temeljima za poboljšanje života:
obrazovanje, informacije, zdravstvo i održivi okoliš?
I treće, ima li svaki pojedinac pristup
prilici da ostvari svoje ciljeve,
snove i ambicije
bez zapreka?
Imaju li prava,
slobodu izbora,
slobodu od diskriminacije
i pristup najnaprednijim znanjima svijeta?
Zajedno, ovih 12 komponenti
tvore okvir društvenog napretka.
I za svaku od ovih 12 komponenti,
imamo indikatore pomoću kojih mjerimo koliko su zemlje uspješne.
Ne indikatori namjere ili truda,
već pravih dosega.
Ne mjerimo koliko zemlja troši na zdravstvo,
mjerimo duljinu i kvalitetu života ljudi.
Ne mjerimo jesu li vlade donijele zakone protiv diskriminacije,
mjerimo iskuse li ljudi diskriminaciju.
Ali ono što želite znati
je tko je na vrhu, zar ne? (Smijeh)
Znao sam to, znao sam to, znao sam to.
Dobro, pokazat ću vam.
Pokazat ću vam na ovom grafu.
Ovdje smo mi,
ono što sam učinio ovdje je da sam na vertikalnu os stavio društveni napredak.
Više je bolje.
I onda, samo za usporedbu,
zabave radi,
na horizontalnu os sam stavio BDP po stanovniku.
Na desnu stranu je više.
Dakle zemlja na svijetu
s najvećim društvenim napretkom,
prva zemlja po društvenom napretku
je Novi Zeland.
(Pljesak)
Svaka čast! Nisam bio, moram otići.
(Smijeh)
Zemlja s najmanjim društvenim napretkom,
žao mi je, to je Čad.
Nisam bio, možda dogodine.
(Smijeh)
Ili godinu nakon.
Sad, znam što mislite.
Mislite, "Aha,
Novi Zeland ima veći BDP
nego Čad!"
To je dobar zaključak, dobro izvučen.
Ali dozvolite da vam pokažem
dvije druge zemlje.
Ovdje su Sjedinjene Američke Države --
bogatije od Novog Zelanda,
ali s nižom razinom društvenog napretka.
A onda je tu Senegal --
ima veću razinu društvenog napretka od Čada,
ali istu razinu BDP-a.
Što se događa? Pa pogledajte.
Dozvolite da uvedem ostale zemlje svijeta,
132 koje smo uspjeli izmjeriti,
svaku predstavljenu točkom.
Evo ga. Puno točaka.
Sad, očito ne mogu proći kroz sve njih,
ali par odabranih:
Najviše rangirana zemlja G7 je Kanada.
Moja zemlja, Ujedinjeno Kraljevstvo,
nekako stagnira, dosadna je,
ali koga briga --
bar smo pobijedili Francuze.
(Smijeh) (Pljesak)
A gledajući rastuće ekonomije,
na vrhu BRICS zemalja je, sa zadovoljstvom mogu reći, Brazil.
(Pljesak)
Hajde, navijajte!
Idemo, Brazil!
Premašivši Južnu Afriku,
pa Rusiju,
potom Kinu
i Indiju.
Smještene na desnoj strani,
vidite točku zemlje s puno BDP-a
ali ne velikom količinom društvenog napretka --
to je Kuvajt.
Odmah iznad Brazila
velesila društvenog napretka --
Kostarika.
Ima razinu društvenog napretka kao neke zapadnoeuropske zemlje,
s puno nižim BDP-om.
Sad, moj slajd je pomalo zakrčen
i volio bih otići korak unatrag.
Maknimo ove zemlje,
i ubacimo crtu regresije.
Ovo pokazuje povezanost
između BDP-a i društvenog napretka.
Prva stvar koju primjetite,
postoji puno buke
oko linije kretanja.
I to što pokazuje,
što empirički demonstrira,
je da BDP nije sudbina.
Na svakoj razini BDP-a po glavi stanovnika,
postoje prilike za više društvenog napretka,
rizici za manje.
Druga stvar koju možete primjetiti
je kako siromašne zemlje,
imaju vrlo strmu krivulju.
To nam govori da
ako siromašne zemlje mogu proizvesti
malo više BDP-a,
i ako to reinvestiraju
u doktore, sestre, zalihe vode,
sanitaciju, itd.,
postoji puno društvenog napretka
za vaš BDP novac.
I to su dobre vijesti, i to je ono što smo vidjeli posljednjih 20, 30 godina,
s puno ljudi izdignutih iz siromaštva
ekonomskim rastom i dobrim politikama
u siromašnijim zemljama.
Ali odite malo više na krivulji,
i vidimo da se izravnava.
Svaki dodatni dolar BDP-a
kupuje manje i manje društvenog napretka.
Kako sve više i više svjetske populacije
živi na ovom dijelu krivulje,
to znači da BDP postaje
sve manje i manje koristan
kao vodilja u našem razvoju.
Pokazat ću vam primjer Brazila.
Ovdje je Brazil:
društveni napredak od 70 do 100,
BDP po glavi stanovnika otprilike 14.000 dolara godišnje.
I pogledajte, Brazil je iznad crte.
Brazil radi relativno dobar posao
u pretvaranju BDP-a u društveni napredak.
Ali gdje će dalje ići Brazil?
Recimo da Brazil
prihvati smion ekonomski plan
da udvostruči BDP u sljedećem desetljeću.
Ali to je samo pola plana.
To je manje od pola plana,
jer gdje Brazil želi ići s društvenim napretkom?
Brazil, moguće je
povećati rast,
povećati BDP,
dok stagnirate ili se vraćate unatrag
s društvenim napretkom.
Ne želimo da Brazil
postane kao Rusija.
Ono što želite je da Brazil
postane učinkovitiji u stvaranju društvenog napretka iz BDP-a,
kako bi postao više poput Novog Zelanda.
I što to znači je da
Brazil mora prioritizirati društveni napredak
u svojim planovima razvoja
i uvidjeti da to nije samo rast,
već rast s društvenim napretkom.
I to je ono što Indeks Društvenog Napretka čini:
preoblikuje raspravu o razvoju,
ne radi se samo o BDP-u,
već o uključivom, održivom razvoju
koji donosi stvarna poboljšanja u ljudske živote.
Ne radi se samo o zemljama.
Ranije ove godine,
s našim prijateljima iz Imazona, neprofitne organizacije ovdje, u Brazilu,
lansirali smo prvi subnacionalni Indeks Društvenog Napretka.
Učinili smo to za regiju Amazone.
To je područje veličine Europe, 24 milijuna ljudi,
jedan od najuskraćenijih dijelova zemlje.
I ovdje su rezultati,
razloženi
na 800 općina.
I s ovim detaljnim informacijama
o stvarnoj kvaliteti života
u ovom dijelu zemlje,
Imazon i drugi partneri
iz vlade, privrede i društva
mogu raditi skupa kako bi stvorili
plan razvoja
koji će pomoći poboljšati ljudske živote
dok čuva dragocjenu globalnu imovinu
koja je Amazonska prašuma.
I ovo je tek početak.
Možete stvoriti Indeks Društvenog Napretka
za bilo koju državu, regiju, grad ili općinu.
Svi znamo i volimo TEDx;
Ovo je Društveni Napredak-x.
Ovo je alat koji svatko može koristiti.
Suprotno onome kako nekad o tome pričamo,
BDP nije dan od boga na kamenim pločama. (Smijeh)
To je alat za mjerenje izmišljen u 20. stoljeću
za bavljenje problemima 20. stoljeća.
U 21. stoljeću,
suočeni smo s novim izazovima:
starenje, debljina, klimatske promjene, i tako dalje.
Kako bi se suočili s tim izazovima,
trebamo nove alate za mjerenje,
nove načine vrednovanja napretka.
Zamislite da možemo mjeriti
što neprofitne udruge, humanitarne udruge,
volonteri, društvene organizacije
zaista doprinose našem društvu.
Zamislite da se poduzeća natječu
ne samo na osnovi ekonomskog doprinosa,
već svog doprinosa društvenom napretku.
Zamislite ako bismo političare mogli držati odgovornima
za stvarno poboljšanje ljudskih života.
Zamislite da možemo raditi skupa —
vlade, poduzeća, društvo, vi, ja —
i napraviti ovo stoljeće stoljećem društvenog napretka.
Hvala vam.
(Pljesak)