Jeg begyndte Improv Everywhere for 10 år siden
da jeg flyttede til New York City med en interesse i at optræde og komedie.
Fordi jeg var ny i byen havde jeg ikke adgang til en scene.
så jeg besluttede mig for a danne min egen i offentlige steder.
Så den første projekt vi skal kigge på
er den aller første No Pants Subway Ride (Ingen Bukser Metro Tur)
Det fandt sted i Januar 2002
og denne kvinde er stjernen af videoen
Hun ved ikke at hun bliver filmet
Hun er filmet med et skjult kamera
Det er på toget 6 i New York City
og det er den første stop i linjen
Det er to danske fyre
som kommer og sætter sig ned ved siden af det skjulte kamera.
og det er mig lige her med en brun jakke
Det er ca. 0 grader udenfor
Jeg har en hat og et tørklæde
Og pigen kommer til at lægge mærke til mig lige her.
(latter)
og som I kan se nu har jeg ikke nogen bukser på.
(latter)
så på det tidspunkt -
på det tidspunkt har hun lagt mærk til mig
men i New York er der mærkelige mennesker i enhver vogn
En person er ikke så usædvanligt.
Hun går tilbage til at læse hendes bog, som desværre hedder "Voldtægt".
(Latter)
Så hun har bemærket den mærkelige ting
men hun er tilbage til hendes normale liv
på samme tidspunkt har jeg 6 venner
som også venter i de kommende 6 stop i deres undertøj
De kommer til at komme ind i toget en efter en
Vi laver som om vi ikke kender hinanden
og som om det kun er en uheldig fejl vi har lavet
at glemme vores bukser på den her kold Januar dag
latter
så på det tidspunkt
bestemmer hun sig for at sætte voldtægt bogen væk.
(latter)
og hun bestemmer sig for at være lidt mere bevidst om sine omgivelser.
På det smme tidspunkt, de to danske fyre til venstre for kameraet
de kan ikke håndtere det mere
de synes at der er det sjoveste som de nogensinde har oplevet
Og se hende få øjenkontakt med dem lige omkring nu.
(latter)
Og jeg elsker dette tidspunkt i videoen,
fordi før det blev til en delt oplevelse
var det noget som måske var lidt uhyggeligt
eller noget, der var i det mindste forvirrende for hende.
og da det først bliver til en delt oplevelse
blev det sjovt og noget som hun kunne grine af
Så toget er nu ved at trække ind
for der tredje stop i linje 6
(latter)
Videoen kommer ikke til at vise det hele
dette forsætter for endnu fire stop
I alt træder syv fyre ind anonymt i deres undertøj.
På den ottende stop, kom en pige ind med en gigantisk sportstaske
og meddelte hun havde bukser til salg for en dollar -
som man kunne sælge batterier eller slik på et tog.
Vi købte alle sammen et par bukser og tog dem på
og sagde "Mange tak. Det var lige det jeg havde brug for idag."
og derefter forladt toget uden at afsløre hvad der var sket
og gik i alle forskellige retninger.
(klapsalver)
Mange Tak
Så det er stadigvæk fra videoen her.
Og jeg elsker bare den piges reaktion så meget.
og at se den videobånd senere på dagen
inspirerede mig til at fortsætte med at gøre, hvad jeg gør.
Og en af formålene med Improv Everywhere
er virkelig at skabe en scene på et offentligt sted
der er en positiv oplevelse for andre mennesker.
det er en ren spøg, men det er en spøg som giver én en god historie at fortælle
Og hendes reaktion gav mig inspiration
for at lave en anden årlig No Pants Subway Ride.
Og vi har fortsat med at gøre det hvert år.
I januar, gjorde vi det 10. årlige Ingen Pants Subway Ride
hvor en blandet gruppe på 3.500 personer
tog toget i deres undertøj i New York -
næsten hver eneste tog linie i byen.
Og også i 50 andre byer rundt om i verden,
deltog folk.
(latter)
Da jeg startede med at tage improvisationsundervisning på Upright Citizens Brigade Theater
og møde andre kreative mennesker og andre udøvende kunstnere og komikere,
Jeg begyndte at samle en mailingliste
af mennesker, der ønskede at gøre disse typer af projekter.
Så jeg kunne organisere større projekter.
En dag gik jeg igennem Union Square,
og så denne bygning
som var blevet bygget i 2005
og der var en pige i en af vinduerne og hun dansede
Og det var meget usædvanligt,
fordi det var mørkt, men hun var baggrundsbelyst med fluorescerende belysning,
og det var som om hun var på en scene
men jeg kun ikke gennemskue hvorfor hun gjorde det.
Efter ca. 15 sekunder, dukkede hendes veninde op --
Hun havde gemt sig bag en skærm -
og de lo og krammede hinanden og løb væk.
Så det virkede som om hun måske var blevet vovet om at gøre det
og det inspirerede mig
Ved at se på hele facaden - var der 70 i alt vinduer -
vidste jeg hvad jeg skulle gøre
(latter)
Så dette projekt hedder Look Up More. Vi havde 70 skuespillere klædt i sort.
Dette var helt uautoriseret.
Vi havde ikke ladt butikkerne vide, at vi var på vej.
Og jeg stod i parken give signaler.
Det første signal blev for alle til at holde op disse halvandenmeter høje bogstaver
som sagde "Look Up More" (Se Op Mere)
projektets navn
Det andet signal blev for alle at gøre sprællemænd sammen.
Man kan se det lige her.
(Latter)
Og så had vi danse. Vi fik alle til at danse.
Og så havde vi solo danser, hvor kun en person dansede
og alle pegede til dem.
(latter)
Så derefter gav jeg en håndsignal,
som betød at den næste soloist i Forever 21,
og han dansede
Dere var andre forskellige aktiviteter.
Vi havde folk der hoppede op og ned.
folk der faldt på gulvet
og jeg stod der bare anonymt i en sweat shirt
og sat min hånd på og ud af en skraldespand
for at signalere fremgangen.
Og fordi det var i Union Square Park, lige ved en metrostation,
var der hundredvis af mennesker ved udgangen
som stoppede og kiggede op
for at se hvad vi var i gang med.
Der er et bedre billede her.
Så denne bestemte begivenhed
blev inspireret af et øjeblik
som jeg tilfældigvis snublede over.
Den næste projekt jeg gerne vil vise
blev givet til mig i en mail fra en fremmed.
En gymnasie-dreng i Texas skrev til mig i 2006
og sagde " Du burde prøve at få som mange som muligt
til at sætte blå poloer og khaki bukser på
og gå ind i en Best Buy og gå rundt. "
(latter)
(klapsalver)
Så jeg skrev tilbage til gymnasie-drengen med det samme,
og sagde: "Ja, du har ret
jeg tror jeg prøver det i week enden. Tak skal du have."
Så her er videoen.
Igen, det er i 2005.
Det Best Buy'en i New York City.
Vi havde ca. 80 mennesker som var med
og som kom ind en efter en.
Der var en 8-årige pige, en 10-årige pige.
Der var også en 65-årige mand.
som var med.
så en meget blandet gruppe mennesker.
Og jeg fortalte folk, "Lad vær med at arbejde, lad være med at egenltig lave arbejde.¼
Men lad vær med at købe
Bare gå rundt, men lad vær med at kigge på produkter"
Nu kan I se de rigtige medarbejdere
det er dem som har de gule tags på deres trøjer.
Alle de andre er en af vores skuespillere.
(latter)
De lavere niveau medarbejdere syntes at det var meget morsomt.
Og faktisk var der flere der hentede deres kameraer fra pause værelset.
og tog billeder med os.
Mange af dem lavede vittigheder om at sende os bagved
for at hente tunge tv-apparater for kunderne
Ledelsen og sikkerhedsvagter, på den anden side,
syntes ikke set var spor sjovt
I kan se dem i videoen
De har enten gule eller sorte trøjer
og vi blev ca. 10 minutter
før ledelsen besluttede sig for at kalde 112.
(latter)
så de begyndte at løbe rundt
og sagde til at politiet kom, pas på, politiet kommer.
Og I kan se politiet i videoen her.
Det er en politimand med et sort slips, som bliver filmet med et skjult kamera
Til sidst blev politiet nød til at sige til Best buy ledelsen,
at det faktisk ikke var ulovligt
at have en blå polo og khaki bukser på.
(latter)
(klapsalver)
Mange tak.
(klapsalver)
Så vi havde været der i 20 minutter og var glade for at forlade butikken.
En ting som ledelsen prøvede at lave
var at opspore vores kameraer.
Og de fangede et par af mine gutter, der havde skjulte kameraer i sportstasker.
Men det ene kamera som de aldrig fik fanget
var den fyr, som gik med bare et tomt bånd
og gik over til Best Buy kameraet afdelingen
og bare sat sit tape i et af deres kameraer
og lavede som om han købte noget
Jeg kan lide konceptet i at brug deres egen teknologi imod dem
(latter)
Jeg tror at vores bedste projekter er dem som er stedsspecifikke
og sker på et bestemt sted for en grund.
Og en morgen, var jeg i metroen.
Jeg skulle skifte på 53. St. stoppet
hvor der er disse to gigantiske rulletrapper.
Og det er en meget deprimerende sted at være om morgenen, det er en stor menneskemængde.
Så jeg besluttede mig for at prøve at iscenesætte noget
for at gøre det så glad som muligt om morgen.
Så det her er i vinteren 2009 --
Kl. 8:30
Det er morgen myldretiden.
Der er meget koldt udenfor.
Folk kommer fra Queens
og skifter fra E-toget til 6-toget.
Og de går op af disse kæmpe rulletrappere
på vej til deres jobs.
(latter)
Mange tak.
Så her er et billede som viser det lidt bedre.
Han gav 2 000 high fives denne dag,
og han vaskede hænder før og efter
og blev ikke syg
og det blev også lavet uden autorisation
selv om alle så ud som om de var ligeglade
Så jeg vil sig at gennem årene
en af de mest udbredte kritikpunkter jeg ser af Improv Everywhere
som bliver lavet anonymt på Youtube
er : "Disse mennesker har alt for meget tid i deres hænder."
Og I ved, at det ikke er alle der kommer til at kunne lide alt det man gør,
og jeg har helt sikkert udviklet en tyk hud takket være kommentarer på internettet,
men det er en som jeg hver gang har syntes var irriterende
fordi så meget tid har vi ikke .
Deltagerne i Improv Everywhere arrangementer
har lige så meget fritid som alle andre newyorkere,
en gang imellem vælger de bare
at bruge deres tid på en usædvanlig måde.
du ved, hver Lørdag og søndag
hundredtusinder af mennesker hvert forår
samles i stadier for at se kampe.
Og jeg har aldrig set nogen sige, da de så en fodbolds kamp,
"Alle disse mennesker i tribunerne, de har alt for meget tid i deres hænder. "
og selvfølgelig gør de ikke det
det er en fuldstændig pragtfuld måde at bruge en weekend aften
på at se en fodboldkamp i et stadion
Men jeg mener, at det er også en udmærket og gyldig måde
at bruge en aften på at fryse på plads med 200 mennesker
i Grand Central Terminalen
eller klæde sig op som en Ghostbuster
og løbe i New York Public Library.
(latter)
eller at lytte til den samme MP3 som 3000 andre mennesker
og danse lydløst i en park,
eller sprænge i sang i en kødmandsbutik
som del af en spontan musical,
eller dykke ned i havet i Coney Island iført formelle påklædning.
I ved, som børn, bliver oplært i at lege.
Men vi får aldrig at vide hvorfor vi skulle lege.
Det er bare accepteret at leg er en god ting
og jeg tror at det er formålet med Improv Everywhere.
Det er at der ikke er noget formål og der er ikke bruge for noget formål.
Vi har ikke brug for en grund
bare det er sjovt
og det ser ud som om det bliver til en sjov idé
og det ser ud som om folk som kommer til at se det også vil have det sjovt
så er det nok for os.
Og jeg tror at som voksne, har vi brug for at lære
at der ikke er noget rigtigt eller forkert i at spille
Tak skal I have.
(klapsalver)