OTTHONUNK angolból fordította: Tara - www.egyensulyban.com
Olyan volt, mint egy hosszú álomból ébredés
És hamarosan ráébredtem, hogy nem tartozom már az élők világához.
Ott találtam magam a váratlan igazsággal,
az élet megy tovább, különféle állomásokon keresztül.
Egy másik dimenzióban ébredtem fel, aminek neve Árnyékvilág
egyfajta purgatórium.
És a történetem ekkor újra kezdődött...
André Luiz!
Gyere ide fiam. Köszöntél már apádnak és nagyanyádnak?
Csókolom papa. Szia nagyi...
Ülj ide a reggelihez...
Rosszcsont...
André!
Elvesztettem minden idő- és térérzékemet.
Fájdalmat éreztem a testemben és a lelkemben.
Olyan erők játéka volt, amit nem értettem.
Minden tudásom haszontalan volt számomra abban a pillanatban.
Az álom rémálommá vált.
Tömve voltam gyémántokkal
Itt az itala uram.
- Köszöntőt! - Köszöntő!
André!
Mariano, végeztél a leckéddel?
Igen, apa.
Akkor mehetsz játszani.
Ahogy a múltamra gondoltam
rájöttem, hogy a látszat nem mindig a valóságot mutatja.
Néha
a sötét oldalunk egy hamis nyugalom mögött rejtőzik,
azután egy nap minden visszatér.
És sosem túl késő.
Kifelé öngyilkos!
Ez a te hibád!
Tűnj el öngyilkos! Gyilkos!
Szomjas leszel.
Ez az én vizem...
Tűnj el!
- Viszlát - Viszlát
Köszönöm Sofia asszony, később találkozunk.
Köszönöm doktor.
Doktor?
Kérem, jöjjenek beljebb.
Gyerünk Antenor.
- Jól vagy? - Igen.
Biztos jól vagy?
Rendben vagyok.
A pusztulás dimenziójában épphogy csak túlélek.
Reménytelenség, nincsenek válaszok.
Lélegzem, éhezem, fázom és félelmet érzek.
Bocsáss meg, kérlek bocsáss meg!
Megbocsájtok szerelmem.
Bocsáss meg!
Igen, kérlek bocsáss meg!
Segíts! Vigyetek ki innen minket!
Oh Istenem, vigyetek ki innen minket!
Sajnálom...
Jól vagy?
André!
André? André?
Apa, apa!
Öngyilkos!
Neee...!
Mikor kétségbeestem,
Valaki segítsen!
...segítség nélkül, reménytelenül,
Az egyetlen dolgot tettem, amit tudtam
Kegyelmezz! Segíts! Kegyelmezz!
Nem tudom meddig tartott ez az ima
ami a lelkem mélyéről jött. De meghallottak.
André!
Ne őt!
Az Isten szerelmére, kérlek segíts!
Az Isten szerelmére, segíts...
Segíts, vigyél ki innen.
Nyugodj meg.
Lísias, Tobias!
Nyugalom, eljött az időd André.
Vigyük.
Hamar el kell érnünk a városba, gyerünk.
Ne őt, gyáva, öngyilkos!
Öngyilkos!
Nem bánok semmit!
Az Újjászületés Minisztériumába.
Uram, a Csarnokba nem lenne jobb?
Nem. Jól fog viselkedni.
Isten hozott az Otthonunkban.
Spórolj az erőddel André.
Hello André, hogy vagy?
A nevem Lísias.
Lísias, mi ez a hely?
Minek néz ki?
Sosem láttam még ilyen kórházat.
A Földön nem. Legalábbis most még nem.
Ez nem a Föld?
Kik vagytok? Miért történik ez velem?
Minden kérdésed meg lesz válaszolva
a megfelelő időben. Rendben?
Gyógyszert adsz nekem?
Szabad?
Most akkor halott vagyok vagy nem?
Halott?
A tested halt meg André, ez minden. Ne mozogj!
Most már ehetsz.
Leves. Kitűnő!
Hello André, jobban vagy?
Finom a leves?
Legalább már éhes nem vagy.
Lefogadom, hogy sokkal inkább önmagadnak érzed magad.
Lísias, magyarázatokra van szükségem.
Igen, sokkal inkább önmagad!
Nem így kell foglalkozni egy pácienssel.
Információra van szükségem, hogy milyen az állapotom.
Minden, amire szükséged van, az gyógykezelés.
Nem tudom tudod-e, de orvos vagyok.
Tudom mi történt,
emlékszem a kórházra.
Nem tudod mennyire szenvedtem, amikor felfedeztem a betegségem.
40 nap a kórházban, a feleségem,
a gyerekeim, szenvedni látnak... Nem is beszélve a szégyenről.
Aztán megtörténik a lehetetlen...
Meghalok és azon a borzalmas helyen ébredek fel.
Azokkal a szörnyetegekkel.
A testvéreink!
Sajnos ők nem látják annak magukat.
Testvérek? Elment az eszed?
Hol az az ember, akivel találkoztam,
ő a felettesed?
Valakinek mondani kell nekem valamit!
Nem vagyok szomjas.
Ez orvosság!
Hol?
Vedd a szádba!
Tartsd bent ameddig csak tudod,
jót fog tenni neked.
Ne nyeld le. Köszönöm.
Ne nyeld le!
Beszélj, ember!
Ez víz, nyeld le!
Oh, tényleg az! Köszönöm.
Pont ahogy mondtad.
Milyen régóta vagy így?
Minden amit tudok, amióta megérkeztem nem volt egy perc nyugalmam sem.
És sosem hittem a halál utáni életben!
Emlékszem a könyveim között voltam,
és hirtelen láttam magamat a testemen kívül,
aztán a barátaim jöttek, hogy elvigyenek eltemetni...
Elvesztettem magam!
A pokolban végzetem.
Mennyire szenvedtem!
És megkérdeztem magamtól,
nem tudom álmodom-e vagy sem, de ha ez nem álom,
akkor azt jelenti Isten tényleg létezik, igaz?
Idd meg!
De épp most ittam meg a vizet...
Igyál még, szükséged van rá, ne gondolkodj rajta.
Ne nyeld le!
Maradj így, legalább 5 órán át
fáradt vagyok és aludnom kell.
Talán az életedre kéne gondolnod, amit a Földön éltél.
A szkepticizmus véget ér, amikor felébredsz a spirituális világban.
Úgy tűnik megértetted a víz jelentését.
A türelem vize.
Most már tudod
Túl sok a panaszkodás? Víz!
Nem tudok pihenni, amíg nem tudom mi történik.
Talán kapsz pár választ.
Hello André, a nevem Claręncio.
Claręncio, először is, köszönöm, hogy megmentettél,
de nem is akarok gondolni a rémálomra
és az igazságtalanságra, amint átmentem.
Mit tehetek érted, André?
Magyarázatokra van szükségem.
Persze, persze, érthető,
a sok szenvedés után...
Kár, hogy öngyilkosként kerültél ide.
Mi? Nem tudod miről beszélsz.
Sosem tennék olyat.
A spirituális testek
minden tettünket megjegyzik a fizikai világból.
Akkor az enyémnek tudnia kell, hogy beteg voltam, ez vetett véget az életemnek.
A betegséged egy magasabb törvény eredménye.
Milyen törvény?
Ok és okozat.
Az erkölcsi magatartás határozza meg az emberi lény történetét.
Nem tudom miről beszélsz.
Hát ki ismeri a dühöt, gyűlöletet, féltékenységet,
egoizmust, intoleranciát, ami a diagnózis része.
Emellett, a szomatikus test szerveinek
számolatlan tartalékuk van,
de nem bírnak ki sok évnyi bántalmazást.
Az emésztőrendszered
teljesen tönkre lett téve a sokféle behatással.
Nos, a szavak magukért beszélnek.
Az éveken át tartó tetteknek
egyetlen eredménye van,
tudatlan öngyilkosság.
Ez az egyik magyarázat a nagy szenvedésre.
Százak és százak
hagyják el a Földet
ugyanezen okkal minden nap.
Ez egy igazi csendes katasztrófa.
Most André, használd ki az itteni idődet
és pihentesd a lelked.
Az aggodalom nem oldja meg a problémákat,
a legjobb dolog az életben, hogy mindig újra lehet kezdeni.
Újrakezdeni.
Sok az újonnan érkező közöttünk,
akik mind meglepődnek, hogy mennyire hasonlóak itt a dolgok, mint a Földön.
Nem mondták el nekik, hogy gondolati teremtés
szinte minden az életben?
Elfelejtik, hogy az energia vibrál különböző dimenziókban és állapotokban?
Igen, az élet megy tovább
és az egymás közötti kapcsolatok ezt az igazságot szolgálják,
mindegy, hogy egyetértesz-e vagy sem.
Mindaz a jó, amit teszünk, az lesz a szószólónk az örökkévalóságban.
Értsd meg ennek a pillanatnak a nagyszerűségét
és az áldást, amit ez a város jelent mindannyiunknak.
André,
Azt hittem felkészültél
Mire?
Minister Claręncio engedélyezte, hogy megnézd a várost.
De Lísias, így?!
Gyere, megtanítalak hogyan készíts mentálisan ruhákat magadnak.
André, tetszett Veneranda miniszter beszéde?
Kíváncsi vagyok hogyan készült a kivetítés.
És bámulatos elképzelésekről beszélt.
Nehéz időszak volt ez a kórházban.
Most igyekezz másfelé fordítani a gondolataidat.
Lísias, nem könnyű keresztülmenni mindezen.
A felépülésed ezen is múlik André.
Ez a harmónia törvénye.
Ha dühkitörésem lesz, visszakerülhetek arra a sötét helyre?
Sosem tudhatod, André!
Az érzelmeink és gondolataink határozzák meg merre tartunk.
Híreket szeretnék hallani a családomról.
Mindent a maga idejében, emlékszel?
Olyan sokat szenvedtek a betegségem miatt.
Azon gondolkoztam.. a szüleim? Itt vannak?
Az apám, az anyám?
Istenem!
Akkor most már hiszel benne?
Azt hittem azok közé tartozol, akik azt mondják
"Ateista vagyok, Istennek hála."
Apránként egyre többet tudsz majd.
Csak adj időt magadnak.
- Rendben. - Menjünk a légbuszhoz.
Mihez?
Honnan jönnek ezek az energiák?
A mérnökök hamarosan hasonló technológiákat alkalmaznak majd a Földön is.
- Mifélét? - A mágnesesség használatát például.
A Földi élet ennek a másolata André.
Megszületni, meghalni, újra megszületni,
annyiszor és annyiszor, amennyi szükséges. Ez a törvény.
Hé, ne olvass a gondolataimban!
Már sokkal jobban vagy.
Nem tudom miért.
Azoknak, akik panaszkodnak, nincs idejük mosolyogni.
Dr. André
Micsoda meglepetés!
Istenemre, maga itt?
Emlékszik rám?
Amélia asszony,
mindig a nap végén fogadott minket
a férjemmel. És sosem kért érte semmit.
Á igen,
fejfájásai voltak.
Hasfájás.
Persze. Jobban van?
Hát, meghaltam. Most sokkal jobban vagyok.
Antenorra várok.
A férjem nagyon beteg volt, emlékszik?
De csak nem akar továbblépni és meghalni.
Asszonyom, elnézést, de Dr. André még csak nemrég érkezett.
Biztos vagyok benne, hogy egyből ide érkezett
és nem kellett arra a borzalmas helyre mennie.
Ön egy jó ember, nincs hibája.
Egyenesen ide jött az Otthonunkba.
Ha már fogad vendégeket,
kérek majd egy időpontot.
Köszönöm, Aurélia asszony.
Amélia!
Amélia.
Ha ez történik, jobb nem mondani semmit.
Köszönöm a tanácsot.
Miniszter is lehetnél.
Elmondok a hely történelméből pár dolgot...
de figyelj, mert csak egyszer mondom el. Megegyeztünk?
Megegyeztünk.
Az előttünk lévő épület a Felemelkedés Minisztériuma.
Otthonunk a XVI. században épült,
mindennek oka és értelme van itt, ahogy látod.
Az az Isteni Egyesülés minisztériuma,
a magasabb szférák ügyeivel foglalkoznak.
A következő a Kormányzói Palota.
Megvilágosodás és Kommunikáció,
a Földön maradt családtagok utáni kutatást és a nekik szánt üzeneteket kezeli
többek között.
Most a Regenerálódási Minisztériumnál járunk,
ami a Reinkarnációs Pavilon mellett áll.
Amit be kell valljam nem nagyon szeretek.
Miért?
Egy nap majd megérted.
A főtér mind a hat pontján egy minisztérium áll,
a csillag pontjain.
72 minisztérium van a városban,
ahogy Istennek 72 neve van.
Ebben az új világnézetben éltem.
Láttam, hogy néhányan elmennek, hogy újjászülessenek a Földön,
de szomorúságot hagyva hátra.
Apránként minden elkezdett értelmet nyerni.
Otthonunk volt a valódi létezés,
és az élet a Földön csak egy színpad.
Nem fog sikerülni.
Honnan tudod?
Sokszor tévedtem már el ezeken az utakon.
Hacsak nem ez a célod.
Szeretném látni a családomat. Szerinted ez lehetséges?
Egy nap... ki tudja?
Még mindig ugyanaz az ember voltam,
bebörtönözve a saját hibáimba... az egómba... a múltamba.
Doktor!
Dr. André!
Elnézést, van egy perce?
Persze, úgyis sok kutatás áll még előttem.
Örülök ... Emmanuel.
Örülök, hogy találkoztunk... André Luiz.
Szeretném tudni, hogyan küldhetek üzenetet a családomnak.
Elmondani nekik, hogy itt vagyok, hogy gondolok rájuk...
igazából olyan sok minden van nem is tudom hol kezdjem.
Itt kezded.
Mondták már, hogyan működnek a dolgok itt a Kommunikációs Minisztériumban?
Te választod a technológiát, jövőbelit vagy múltbélit.
A régebbieket, azokat ismerem.
Tessék.
Gondolod, hogy ettől kevésbé lesz szomorú?
Annyit tudok, hogy sokat szenvedett, mióta eljöttem.
Jonas, anyukád nem szenved többé,
tudva, hogy jól vagy...
főleg ha ilyen részletesen elmeséled neki.
- Mi a következő lépés? - Most várnod kell,
szólni fogok, ha megvan az engedélyed, hogy lediktáld.
Van egy újjászületett testvérünk
aki kész arra, hogy írás által közvetítse az üzeneteinket.
Köszönöm.
André, nehéz elkezdeni?
Igen, az.
Mindig így van.
Miért nem mész Genésio testvérhez a Segítségnyújtás Minisztériumába,
ott megtalálod, amit keresel.
Miniszter, elnézést, beszélhetek önnel négyszemközt?
Nézzétek el testvérünknek.
Megadom neked a megfelelő tanácsot, a többiek után.
Csak gyorsan elmondanám.
Ahogy ők is.
Bocsánatot kérek.
Elnézést.
André Luiz!
Kettesével fogadom az embereket
Nagyon szépen köszönöm Miniszter
Hölgyek először
Mit tehetek érted?
Genésio Miniszter, szeretném látni a gyermekeimet a Földön.
Szegények nagyon szenvednek attól, hogy eljöttem.
Bár a családi kötelék nincs megtörve
azáltal, hogy ideiglenesen különváltatok a haláloddal,
ez egy elfogadható kérés.
Mennyi bónusz órád van,
hogy kiegyenlítsd a kérésed?
Munkában, egy sincs.
Mióta vagy Otthonunkban?
Hat fájdalmas éve.
És ezalatt az idő alatt
nem találtál semmit, ami érdekelne téged?
Sosem kellett dolgoznom.
Mint tudod, Otthonunk felajánl mindent, ételgyáraktól kezdve
segítségnyújtásig, baráti látogatásokig a felépülés alatt.
Ez mind kissé fárasztó, nem?
Minden érdem munkán keresztül érhető el.
Így mondják.
Mérd fel a tetteidet húgom,
és nézd meg, hogy mennyire irányítja őket büszkeség és egoizmus.
Ezek az emberiség nagy terhei...
A szolgálat minden módja áldás.
Uram, elnézést
tehát visszamehetek, hogy orvos lehessek?
Ez tőled függ,
de meglehet, hogy egy gyógyító a Földön nem ugyanaz, mint egy spirituális gyógyító itt.
Mit tehetek?
Ismerned kell a szándékot.
A kitartás és az érdem kéz a kézben járnak.
Amikor a dolgozó felkészült, a munka megjelenik.
Keress magadnak valami munkát húgom.
Tengernyi láthatatlan anyag veszi körül a Földet.
Otthonunk városa spirituális hegyek tetején ül.
Ez csupán az egyike a több ezer városnak, ami a Bolygónk felett lebeg.
Rehabilitációs Csarnok
Isten hozott húgom
Isten hozott
Rehabilitációs Csarnok
Ez talán nem az a mennyország, amiről álmodtatok,
de mindenkivel szeretettel törődünk.
Megérkezett az unokahúgom?
Azon az ágyon van.
Eloisa!
Sosem értettem az elménk erejének lehetőségeit.
Itt a városban a legtöbbünk úgy nézhet ki, ahogy a Földön.
A változásoknak mélyebbnek kellett volna lenniük.
Bácsikám, sosem gondoltam volna, hogy te fogadsz a halálom után.
Innod kell Eloisa.
Anya nagyon szomorú volt, amikor meghaltál
olyan hirtelen történt.
Mindig imádkozott érted.
Tudom.
Az hogy lehet?
Az első órák a legrosszabbak. A fájdalom hamarosan eltűnik.
Olyan sokat szenvedtél.
Lísias,
- Mi történt vele? - Nem kérek senki szánalmából.
Gondoskodunk rólad, Eloisa.
Nem kell gondoskodás.
Bácsikám, segíts visszamennem.
A vőlegényem vár rám.
Eloisa, elviszlek majd az itteni otthonunkba.
Laura nagymamád, Judit és Jolanda nénikéid várnak téged.
Bácsikám, nekem nincs itt otthonom.
Bácsikám, kérlek küldj vissza!
Eloisa, nyugodj meg és pihenj
Előkészítem az elbocsátásodat.
André, használd ki a lehetőséget, figyelj. Sok tanulnivaló akad erre.
Köszönöm, Lísias.
Minden rendben lesz.
Ne mondd, hogy nyugodjak meg.
Hogy érzed magad?
Élőnek és halottnak ugyanakkor.
Tudod, sosem hallottam ennél jobb meghatározást.
Ki vagy te?
Orvos vagyok, Dr. André Luiz.
Akkor magyarázd meg ezt. Miért érzek még mindig ekkora fájdalmat?
Ülj fel egy kicsit, kérlek.
Ha megengednéd, hogy megvizsgáljalak, ez az.
Miér nem marad abba a szenvedés, még a halál után sem?
Vegyél egy mély levegőt, ez az.
Itt fáj?
és itt?
Istenem! Nyugodj meg!
Nyugalom, nyugalom!
- Vedd le róla a kezed kérlek. - Segítségre van szüksége!
El a kezekkel!
Köszönöm.
Mégis mi történt?
Mit tettél vele? Rohama volt?
Többé kevésbé...
Azt mondanám.
Tudom, sajnálom. Általános orvos vagyok.
Földi diplomák!
Szóval mi történt?
Ha már halott, akkor miért...
Ó, kutatást végeztél?
Nem. Próbálok tanulni. És segíteni.
Segíteni?
Természetesen. Dolgoznom kell.
Igazán? Miért?
Szeretném meglátogatni a családomat a Földön. Szükségem van érdemekre.
Érdemeket akarsz?
Igen, Nem így működik?
- Igazán akarod őket? - Igen, érdemeket szeretnék.
Akkor gyere.
A testvérünknek szüksége van tisztításra, itt kezdheted.
De ez a nővérek munkája!
Akarod az érdemeket vagy sem?
De máshogy is hasznomat lehetne venni.
Olyan sokat tanultam az életemben.
Mit tudsz a spirituális orvoslásról?
Semmit sem tudok. De tanulni akarok.
Olyan sok új szabály van itt,
és a régi szabályok más módon való alkalmazása.
Nem.
A szabályok ugyanazok, de egyedileg alkalmazzuk.
Mi történik velem?
Összegyűjtötted az erődet?
Gyermekem, kedvesem
bárhol is vagy,
mindig szeretni foglak.
A szívem mélyéből kívánom,
hogy békében és
Isten mellett legyél.
Ez kedves. Édesanyád imája.
Mi van a vőlegényemmel?
Ő nem imádkozott értem?
Tudja, hogy az élet folytatódik?
Sosem beszéltünk erről.
Ez nem történhetett velem...
nagyon szerettük egymást és össze akartunk házasodni.
Megszűnt a szeretet attól, hogy eljöttél?
Mikor mehetek el innen?
Amint a bácsikád érted jön.
Most pihenj
és próbálj nem gondolni semmire.
Szóval barátom, hogy vagy?
- Tartozom egy bocsánatkéréssel. - Nem.
Csak azoktól kérünk bocsánatot, akiket megbántottunk,
ami rám nem igaz.
Nem akartam ártani neki.
Betegek gondozzák a betegeket?
Energiákat adtál át neki
a törékeny elmédből.
De nem vagyok öngyilkos!
Nem is erről beszélünk.
Bocsánat.
André, még nem vagy felkészülve, de eljön az ideje.
Tobias, kísérd ki a testvérünket a Csarnokból.
Amikor megszületett, eltökélted magad, hogy jó embert fogsz nevelni belőle.
És amikor meghalt, az eltökéltség erősödött.
Ez nem könnyű feladat, Claręncio.
Ott voltál velünk, tudod.
Igen, a legjobbat hoztad ki magadból,
és továbbra is így fogsz tenni.
Időbe tellett elfogadnom a sorsot, amit választott magának.
Nehéz szenvedni látni a testvéreinket.
Isten hozott az Otthonunkban, Luisa.
Örülök, hogy itt vagyok.
Azt hiszem hamarosan tudtok majd beszélni.
André,
nem éri meg tudatni velük, hogy élsz, nincs értelme.
Az az igazság,
az embereknek szükségük van valamilyen formában a spiritualitásra.
Emmanuel, bennem nincs meg a hited.
Megkaptad az engedélyt, hogy elküldd az üzeneted?
Még nem.
André, miért nem mész be
és beszélsz a Kormányzóval?
Fogadna?
Itt a vezetők példamutatóak.
Isten hozott, André Luiz.
Atyám házában sok hely van.
Nem cserélném fel semmiért, a gyönyörű Kék Bolygónkat, hogy máshol éljek
még a boldog világokra sem.
Köszönöm, André, hogy eljöttél meglátogatni.
Uram, az engedélyéért könyörgök.
Könyörögsz, André?
Látnom kell őket.
A családot.
André,
a családot...
Nézd, ez az én családom.
A falak mögött a szenvedések völgyében,
ők is a családom.
Nekem is látnom kell őket.
De nem ez, amitől te most leginkább szenvedsz.
Amikor megtaláltunk, a szívedből beszéltél.
Amikor a szívünk szól, Isten beszél hozzánk.
Tudatlan megbánás testvérem.
Bocsáss meg...
Eldobtam az életem.
Több szív imádkozik érted.
Milyen szívek?
Fiam!
Anyám!
Apám miért nem jött el, hogy találkozzunk?
Apád az alsó régiókban van.
Mit tett?
Nincs jogom, hogy apád tetteiről beszéljek.
Sajnos szembesül a következményekkel.
- Tudnék-e... - Nem. Nem.
Most nincs rá lehetőség.
Mi van veled?
Én a felső szintek felé közelítek.
Gondolkodtam,
ki tudja, talán újra lehetne közös tapasztalatunk az emberi létben
Minden időérzék eltűnik miután felébredünk a halál után.
Mindennek meg van az értelme, André.
Nem hibáztatom magamat, de nem is mentem fel magam.
Van kapcsolatod a Földdel?
Ne kérdezz Zéliáról vagy a gyerekekről.
A feleségem, a gyermekeim!
Még mindig gyógyulásra szorulsz.
Nem hagynak dolgozni.
Itt a szabad akarat ugyanúgy a törvény.
Te orvos vagy, de mindenek felett egy jó ember vagy.
Örülök, hogy újra önmagadra találsz.
André
Szeretnél szabad szellemként továbbmenni
vagy vársz és nézed, ahogy múlik az idő?
Fiam,
ha szükséged van rám, eljövök.
Csak rám kell gondolnod.
Ne, nem akarom.
Ne, ne.
Nyugodj meg húgom,
jobban leszel,
jobban leszel.
Mi történik?
Feküdj csak testvérem, nyugodj meg, megtisztulsz.
Tobias, mi folyik itt?
Ez a munka, André.
Rögtön visszajövök.
Csak egy pillanat.
Hívj több munkást erre a műszakra,
különben nem leszünk képesek megbirkózni vele.
Nyugodj meg,
kapsz segítséget, csak nyugodj meg.
Nyugalom! Jó.
Biztos lehetsz benne, hogy segíteni fognak.
biztonságban vagy, biztonságban.
Higyj nekem, minden rendben lesz.
Ez az.
Rendben.
Narcisa nővér én...
Dupla bónuszt érdemelsz a munkádért.
André Luiz, most már a Rehabilitációs Csarnok tagja vagy.
És mint minden jó munkás,
tudd, hogy mikor van itt a pihenés ideje.
Köszönöm Narcisa nővér,
de dolgoznom kell.
Most ideje, hogy abbahagyd.
A munka minősége a legfontosabb.
Ne vidd túlzásba!
Lísias, aggódom, hogy hol fogok lakni.
Micsoda? Épp csak most kezdtél dolgozni.
Nem tudtam, hogy ezért már nem maradhatok a kórházban.
Ó, André!
Nemrég azt gondoltam volna panaszkodsz és
vízre van szükséged.
Nem tudom visszatartani a kíváncsiságomat.
Bocsánat, orvos voltál vagy újságíró?
Mennyien élnek itt?
Egymillió körül, érkezések és indulások között.
Hogyan vehetek házat?
Venni, André?
Tudod ez nem a Föld.
Nem tudsz rá gyűjteni, ki kell érdemeld. Emlékszel?
Ne aggódj emiatt.
Élvezzük a vacsorát.
Olyan sokáig voltam a kórházban,
elfelejtettem milyen íze van az igazi ételnek.
El leszel bűvölve!
Virágok Venerandától!
Szeretett miniszterünk.
Laura asszony, nagyon kedves
Szeretném megköszönni Lísiasnak a meghívást.
André, ez a ház mindannyiunk munkájának gyümölcse...
főleg a férjemé, aki már a Földön van.
Igaz. El is felejtettem mondani André.
Apámnak csak 18 évébe került, hogy megszerezze ezt a házat.
Amikor megkapod a tiédet, már valószínűleg újjászületett leszek.
Lísias, csak most jött ki a kórházból
André aggódik a helyzete miatt.
Nem akarom ezzel zavarni Laura asszony.
Elfér még egy ember nálunk André.
Megesküdtem, hogy nem fogok főzni a halálom után.
De mindegy, szeretem csinálni.
André, ez különleges menü számodra, ma leves lesz,
szeretettel készítve. És egy kis víz, hogy jobban csússzon.
Eloisa, unokám, neked szintén erőre kell kapnod.
Miért játssza mindenki a boldog családot?
Örülök, hogy ízlett.
Köszönöm.
Alig várom, hogy tudjuk az időpontunkat.
Biztosan lehetünk vidéki emberek,
egy farmon élve.
Kedvesem, tudod, hogy városi ember vagyok.
Nézni, ahogy tervezitek a következő inkarnációtokat,
olyan könnyűnek hangzik.
Biztos vagyok benne, hogy sikerül véghezvinnünk, amit elterveztünk.
Olyan sokszor elrontottuk már, miért vagy benne olyan biztos?
Az inkarnáció folyamata nem olyan könnyű André.
Percre pontos tervezést igényel, hogy...
André Luiz?
Laura asszony... Elnézést.
- Megbocsájtanak? - Természetesen.
A miniszter hamarosan fogad minket.
Már alig várom.
Eloisa, elképzelted valaha az életet az élet után?
Tudod mit kell tenni, hogy visszamenj?
Tudni akarom mi van a vőlegényemmel.
Sajnos nem.
Mennem kell!
Vannak bonyolultabb esetek is, mint a tiéd.
Miért nem a felépülésedre koncentrálsz?
Nem érdekelnek a többiek,
vagy a felépülésem.
Meghaltam, nem?
- Kiváltságos vagy. - Ne dícsérj kérlek.
Én sosem kaptam imákat a családomtól a Földről.
Talán senki sem szeretett.
Nos, jó sokáig tartott ezeket megtalálni.
Már régen volt, ugye?
Csak két anyag van.
Hogy érti?
Két felvétel.
Csak kettő?
A megfelelő névre keresett rá? André Luiz.
Nincs itt semmi hiba, uram.
Most csak várjon és a képek előtűnnek.
Elnézést.
Uram ...
áldassék
Dr. André Luiz, aki olyan jó volt hozzám.
Kapjon meg minden szeretetet ezen a világon.
Áldassék a családja...
itt a Földön,
ahogy a Mennyben is.
Mióta nem láttad a nagyapámat?
Ő már egy ötéves kisfiú.
Ő most valaki más?
Ugyanaz,
csak egy másik testben, hogy új fizikai tapasztalatot szerezzen.
Én ezt nem értem.
Néha találkozunk álmunkban,
amikor sikerül.
Ó, unokám...
egy nap megérted majd.
Megtanulod feldolgozni az élet időszakos különválásait.
A családi kötelékek örökéletűek, ha szeretettel épültek,
minden, ami a hiúság és büszkeség gyümölcse
fájdalmasan eltűnik útközben.
Mi van, ha én ezt nem akarom megérteni Nagyi?
Ha nem akarom ezeket a leckéket hallani?
Sajnálom.
Nagyon hiányoztál.
Veled voltam.
Dr. André...
a férjem meghalt
és nincs itt, még nem érkezett meg...
segítsen megtalálnom őt,
ön egy olyan jó ember, szükségem van a segítségére,
segítsen!
Nyugalom, Amélia asszony.
Segítsen!
André,
a világnak szüksége van vidám történetekre!
Eloisa, ez így nem fog működni.
Nem várok éveket és éveket, hogy visszamenjek.
Most én olvasok a gondolataidban doktor.
Te is menni akarsz,
nem bírom ezt az erkölcsi hangot tovább.
Mindenkinek van valami tanácsa a számodra, igaz?
Menjünk...
igazán boldogok leszünk!
Ez így nem fog működni.
Ez a mi életünk doktor, jogunk van hozzá!
Nem,
nincs jogunk hozzá.
A könyv, aminek épp befejeztük
a diktálását testvéreinknek a Földön,
egy római szenátor történetéről szól, Publio Lentulus Cornelius-ról,
akiről engedjétek meg, hogy harmadik személyben beszéljek,
mivel ő volt az egyik inkarnációm.
Galilee nem tudta,
de az időnk örökre megváltozott.
Azokban a napokban Jézus Krisztus járt arra,
aki tömegeket vonzott
a csodáival, a szavaival, amik minden sarokban viszhangoztak.
És a szenátor találkozott ezzel az emberrel
álmában egy napon.
Egy pillanat alatt, egy ragyogó pillanatban,
egy egyén képes megváltoztatni örökre a létezésünket.
És ha ez a pillanat elmúlik,
hány év kell ahhoz,
hogy újraépítsük az elveszett múltat?
Hány év kell ahhoz, hogy újjáépítsünk egy pillanatot?
1939 szeptemberében
a felső hierarchia szellemei leszálltak az égből.
A harsonaszó messziről hallatszott.
A város fontos pillanattokkal találta magát szembe.
Szeretett testvéreink,
polgárai
Otthonunknak,
miniszterek.
Amint tudjátok,
a munkánk az, hogy segítsük azokat, akik a bolygóról érkeznek.
Ez fegyelmet követel,
erőfeszítést,
és nagy elkötelezettséget.
Az emberi élet megújulásának folyamata elért egy forráspontig.
Azért jöttem, hogy megújult erőfeszítéseket kérjek
azoktól, akik elkötelezettek Otthonunk hasznos szolgálatának.
Egy világméretű nagy háború kezdődik
És még nem tudjuk,
hogy mikor ér véget.
Lelkek milliói és milliói
fognak hamarosan visszatérni
a spirituális világba.
Isten kegyelmezzen nekünk.
Minden spirituális város a bolygó körül
imában egyesül
és a béke munkálataiban.
Még a halál árnyékos völgyében sétálva is,
nem félek a gonosztól: mert velem vagy.
Lísias!
Kiegyensúlyozatlanul, vőlegénye iránt megszállottan,
sem sikerült Eloisa-nak átjutnia az Árnyékvilág vastag rétegein,
ami a Földet öleli körül. A felszínétől
a város határáig.
Az eredmény: az ok és okozat törvénye.
Eloisa!
Igazad volt Doktor,
nem sikerült.
Sosem gondoltam, hogy ezt fogom egyszer mondani,
de egy nap minden válaszra fény derül.
Mindre.
Miért vagyok ilyen?
Miért bántok másokat?
Egy nap megérted.
Amikor eljön az a nap, egy bizonyosságot fogsz érezni,
és növekedni, változni fogsz, amikor ez a bizonyosság veled marad.
Ez a leves rettenetes, semmilyen íze nincs.
Tudod Eloisa, egyetértek,
de idd meg a barátságunkra való tekintettel, jót fog tenni neked.
Olyan sokat tanultam tőled,
mindent köszönök.
Jobbulást.
Narcisa, Claręncio.
Tehetek érted valamit, André?
Már tett Miniszter,
Már tett.
Megengedik?
Az Otthonunkban fontos, hogy tanuljunk minden tapasztalatunkból,
de van egy dolog, amit sosem felejtünk el
a múltat nem lehet megváltoztatni.
A szív és lélek útjai rejtélyesek.
És újra láttam, hogy az igaz szeret mire képes.
Laura asszony, tudom, hogy nem szükséges újjászületnie,
miért megy vissza a Földre?
Kértem, és Claręncio miniszter egyetértett.
A továbbfejlődéshez szükség van a további életre,
vannak tapasztalatok, amiket csak a Földön való élet adhat meg nekünk.
Meg aztán elterveztünk egy olyan életet, ami valószínűleg jól fog menni.
De sosem tudhatod.
Addig is, Dr. André, viselje gondját Eloisának.
Ezt mind érte teszem.
A reinkarnáció a legjobb iskola.
Csatlakozni fog hozzám, amint lehetséges.
Ő lesz a lányom.
Remélem tudok neki segíteni, hogy jobban elfogad anyjaként.
És nem kötődik majd annyira a fizikai dolgokhoz.
Bízzunk az isteni gondviselésben és legyen hitünk.
Így legyen.
Laura asszony, mindent köszönök.
Vigyázz a fiamra André,
tudom barátom, tudom.
Hogy megy a tervezés, Lísias?
Claręncio miniszter átnézi.
Úgy látszik egy kis időbe telik.
Hallottál róluk?
Anyám újjászületett. Judit nénikém és Jolanda
éppen a múlt felejtésének folyamatában vannak.
Nagyon különbözőek az érzéseid.
Honnan tudod mit érzek?
Harmónia.
Itt mind csak azt mondjuk: "később találkozunk".
Csak azért mondod ezt, mert a te anyád a magasabb szférákban él...
és mindig jön meglátogatni.
Nem veszítetted el anyádat.
Filozófiai értelemben elveszítettem.
Véghezviszi amit eltervezett és segíteni fog Eloisának.
Na, olvass a gondolataimban!
Nem...
De igen.
Ha tudod, látogasd meg anyámat.
Azt sem tudom hogyan kéne viselkedjek az újjászületettekkel, Lísias.
A végén még szellem leszel.
Igen!
Amikor megérkeztem Otthonunkba, a földi életem eredménye voltam.
Az anyagi javak szerzésében értem el eredményeket,
de spirituálisan üres maradtam.
Bizonyos tekintetben,
André meghalt a városban töltött évek alatt.
Az, akinek gondolta magát, területének királya,
egy dühös ember,
aki csak a jelennel foglalkozott, az anyagi javaival,
ez az ember már nem él.
Egy új André született.
Köszönöm, hogy eljött, Dr. Henrique.
Remélem rendbe fog jönni.
Zélia, nem kéne annyit aggódnod!
Mondja meg doktor, meggyógyul?
Pihenésre van szüksége és arra, hogy szedje a gyógyszereit.
Nem hiszem, hogy másodszor is el tudnám viselni.
Minden rendben lesz.
Ezt már hallottam évekkel ezelőtt.
Hívjon, amikor szüksége van rám.
Rendben, doktor.
Köszönöm, hogy eljött.
Még egyszer.
Viszontlátásra.
A doktor azt mondta, rendbejössz.
Édesem, a doktorok nem tudnak semmit.
Az emberek nem tudnak semmit.
Nézd meg ezt
már megint gyilkoljuk egymást.
De én tudom szerelmem,
rendbe fogsz jönni.
- A gyógyszered. - Várj!
Nézz rám!
Gyere ide!
Szeretlek, kedvesem
Nagyon szeretlek! A férjed vagyok
aki sosem hagyott el. Sosem,
és nem is foglak.
Anyám?
Úgy örülök, hogy eljöttél Clarice.
Hogy vagy?
Jól,
egy kicsit rémülten, de jól.
Ma sokat gondoltam apára.
Az apádra?
Na pont ez, amire szükségem van.
Mi a baj?
Már így is ideges vagyok és erre további bánatot okozol?
Ez nem a legjobb idő arra, hogy apádról beszéljünk.
Csak el akartam mondani, hogyan érzek.
Clarice, az apád már nincs közöttünk.
Tudom, hogy fájdalmas, nekem is az.
De ez a múlt része. És a múltat eltemettük.
Ki van eltemetve?
Anya nem akarja, hogy apánkról beszéljek.
Mi haszna van, hogy emlékezzünk rá, Clarice?
Csak hiányzik.
Nem tudom, hogy nekem hiányzik-e...
de szeretném, ha igen.
Olvastam egy könyvben, hogy az emberek nem halnak meg.
- Clarice, kérlek! - Micsoda badarság ez, nővérem!
A tudomány cáfolja ezt a tévhitet.
Na pont úgy beszélsz, mint apa!
Talán pont ezért döntötem úgy, hogy én is orvos leszek.
Hogy van Ernesto?
Gyere, nézzük meg.
Anya, hazajöttem!
Maria Clara?
Szia, Clarice!
Ki tanította ezt neked?
Nem tudom. Csak leültem és játszottam.
Tudod hogyan folytatódik?
Nem.
Tudod, hogy én ezt akkor tanultam, amikor annyi idős lehettem, mint te?
Apa szerette nézni, ahogy játszom.
Milyen volt ő, Clarice?
Jó ember volt.
Nagyon elfoglalt.
Nem sok ideje volt ránk.
Szigorú volt, távolságtartó,
Tudod, sosem láttam őt sírni.
A férfiak nem sírnak.
Így van.
Azt hiszem
azt tette, amit az emberek elvártak tőle.
De szeretett minket. És ez az, ami számít, igaz?
Nem értem, amit mondasz.
Nem is kell.
Ha a dolgok úgy alakulnak, ahogy gondolom, hogy vannak,
akkor újra találkozni fogunk.
Remélhetőleg.
Játssz tovább!
Gratulálok!
Ügyes vagy!
Az élet nem szűnik meg és a halál az illúziók sötét játéka.
A test szemének lezárása nem dönti el a sorsunkat.
A saját drámánkban vagy komédiánkban kell eligazodnunk,
be kell járjuk a spirituális fejlődés minden útját,
hogy visszataláljunk az isteni óceán vizébe.
Egy létezés, egy színjáték, egy test, egy ruhadarab,
egy század, egy nap, és halál.
A halál a megújulás lélegzete.
Tudtál erről az írásról?
El sem tudtam képzelni ilyen intenzív felébredést.
De nem fogok szenvedni az örökkévalóság gondolatától.
Mindig van lehetőség újrakezdeni,
most a szent hang beszél a lelkem szentélyében,
az megtelik megbocsájtással
és szeretettel.
Zélia,
bocsáss meg.
Isten önnel, Dr. André.
Köszönöm, Ismália.
Ernesto?
Istenem!
Ernesto, ébredj!
Az Isten szerelmére, ne tedd ezt velem, Ernesto.
Ébredj!
Lélegezz,
lélegezz!
Beteg vagyok nem süket, Zélia.
Szent Isten, hogy megrémültem!
Jobban vagy?
Igen, sokkal, sokkal jobban vagyok!
Tudod,
egy emberrel álmodtam...
egy baráttal,
és arra kért, hogy igyak vizet...
és azt hiszem
megittam az egész üveggel az éjszaka.
Gyere ide,
Kincsem, Kincsem
Nem hagylak magadra.
Minden alkalommal, amikor Otthonunk egy polgára
visszatér egy sikeres küldetésről,
mindannyian üdvözöljük
nagy szeretettel és megbecsüléssel.
Isten hozott újra a városunkban, André.
Köszönöm miniszter, mindent köszönök.
Van egy üresedés a Szamaritániusok között.
Gondolja, hogy képes vagyok rá?
Ha szeretnéd, miért ne?
De azért nem feledkezünk meg a munkánkról a Csarnokban, ugye?
Munka, mindig a munka, André.
És a könyvek?
Nem is tudom hogy nekem kéne...
A barátunk a Földön már nagyon szeretne találkozni veled.
Ki az?
Hívd csak Chiconak, csak Chico.
Isten áldja őt.
André Luiz napjainkban is tovább végzi munkáját Otthonunk városában.
16 könyvet írt
Chico Xavier médium segítségével
az életről a spirituális világban.
ajánljuk Chico Xaviernek, André Luiznak és az Otthonunk lakóinak.
A film Chico Xavier könyve alapján készült.
angolból fordította: Tara - www.egyensulyban.com
.