В момент осяяння...
1940-і роки, Друга світова війна у розпалі, Рочестер, Нью-Йорк.
Хімік Гарі Кувер проводить дослідження для компанії Eastman Kodak.
Його команда розробляє прозорий пластик
для виробництва точних прицілів для військових.
Під час роботи з ціаноакрілатами
вони, на жаль, виявляють,
що хімікати даної групи прилипають до всього намертво.
Тому вони змушені відмовитися від ціаноакрілатів.
Після війни Кувер працює на хімічному заводі Kodak у Теннесі.
Цього разу він разом з командою досліджує
теплостійкі полімери для кабін літаків.
Вони випробовують ціаноакрілати і з величезним розчаруванням виявляють,
що ці хімікати прилипають до всього намертво.
І знову вони відмовляються від ціаноакрілатів.
Однак в момент осяяння Кувер розуміє,
що саме ця властивість хімікату
робить його цінним.
Кувер отримує патент і починає продавати суперклей.
Роки потому, під час війни у В'єтнамі,
польові медики виявляють, що нанесений на поранення суперклей
миттєво зупиняє кровотечу
і рятує безліч життів.
Сьогодні суперклей продовжують застосовувати у медицині,
але він також незамінний у побуті.