Я проводжу більшу частину свого часу
з думками про маленьких дівчаток,
що є досить дивним для дорослого чоловіка.
Але я проводжу більшу частину свого часу з думками про маленьких дівчаток,
напевно, через те, що в мене є одна.
Ось моя дівчинка, і мені здається, вона б сподобалась вам.
Вона кмітлива та весела,
добра до людей та чудова подруга.
Але коли я розповідаю про свою доньку, cлово, яке я використовую найчастіше --
це "спортсменка".
Моя дитина спортивна.
Вона сильна та швидка,
має чудову рівновагу та добре володіє тілом.
Вона три рази поспіль ставала чемпіонкою штату
з бойового мистецтва Шаолінь Кемпо.
В 9 років вона вже на півдорозі до чорного пояса.
Моя донька спортивна.
Коли людина, яка має зріст 189 см та важить 120 кг,
каже, що його донька спортивна,
ви, мабуть, подумали, що вона є його копією.
Але це не так.
(Сміх)
Моя дружина в середній школі була дворазовою чемпіонкою штату з футболу
та дворазовою чемпіонкою з волейболу,
а я грав у настільну гру "Підземелля та дракони".
Саме тому
моя донька не лише спортсменка,
вона ще й розумниця, що мені дуже подобається.
Вона ходить вдома в плащі полум'я,
який зробила власноруч.
Вона сидить на Залізному троні --
(Сміх) -- незважаючи на те,
що вона ніколи не бачила "Гру престолів",
насамперед тому, що ми не найгірші батьки, які коли-небудь жили.
Але вона знає, що існує героїня, яку звуть Матір драконів,
вона називає себе так, і їй це подобається.
Вона велика прихильниця коміксів.
Зараз її найулюбленіший герой - Ґрут.
Вона любить Ґрута.
Вона обожнює Неймовірного Халка.
Але в глибині душі
її найбільше захоплення - це Зоряні війни.
Моя дитина - Джедай.
Хоча іноді вона також - Сітх,
цей вибір я також поважаю.
(Сміх)
Але ось питання, яке я повинен поставити.
Чому, коли моя дочка перевдягається,
як Ґрут чи Неймовірний Халк,
чи Обі-Ван Кенобі або Дарт Мол,
чому кожен герой, в якого вона наряджається - це хлопчик?
Та де всі супергероїні?
І це насправді не запитання,
тому що існує багато жіночих супергероїнь.
Насправді моє питання -- де всі речі жіночих супергероїнь?
Де костюми? Де іграшки?
Тому що кожного дня, коли моя донька грає, коли перевдягається,
вона вчиться
за допомогою процесу, який у мене на роботі -
а я професор досліджень ЗМІ -
ми називаємо громадською педагогікою.
Тобто це те, як суспільство вивчає ідеології.
Як ви дізнаєтесь, що означає бути чоловіком або жінкою,
як поводитися в громадських місцях,
що значить бути патріотом та мати гарні манери.
Це все складові соціальних відносин, які роблять нас людьми.
Загалом, це те, як ми вчимося та що ми знаємо про інших людей
і про світ.
Але ми живемо в суспільстві, яке на 100 відсотків насичене медіа.
Це означає, що кожен аспект вашого життя
поза вашими основними функціями організму
так чи інакше перебуває під впливом ЗМІ.
Починаючи з автівки, яку ви ведете, до їжі, яку їсте,
до одягу, який ви носите
до того, як ви будуєте взаємини,
до самої мови, яку ви використовуєте, щоб сформулювати думку --
все це так чи інакше опосередковано.
Отже, відповіддю в нашому суспільстві
на те, як ми дізнаємося, що ми знаємо про інших людей і про світ,
є переважно засоби масової інформації.
Але є ще один аспект --
в нашому суспільстві
ЗМІ не просто існують як технології та пристрої для розповсюдження інформації.
Вони існують у вигляді корпорацій.
І коли поширення інформації прив'язане до фінансової вигоди --
це проблема.
Наскільки велика проблема?
Задумайтесь:
в 1983 році 90 відсотків американських ЗМІ належали 50 компаніям.
На будь-якому ринку 50 компаній, які щось роблять -- це багато компаній.
Це дуже багато різних світоглядів.
У 2015 році ця цифра скоротилася до 6,
шістьох компаній.
Це: NBCUniversal Comcast, AOL Time Warner,
the Walt Disney Company, News Corp, Viacom та the CBS Corporation.
Ці шість компаній виробляють 9 з кожних 10 фільмів, які ви дивитеся,
9 з кожних 10 телевізійних шоу, 9 з кожних 10 пісень,
9 з кожних 10 книг.
Отже, моє запитання до вас:
якщо шість компаній контролюють 90 відсотків американських ЗМІ,
який вплив, на вашу думку, у них є над тим, що ви бачите кожного дня?
Тому що в дослідженнях ЗМІ
ми проводимо багато часу, кажучи, що ЗМІ не можуть казати нам,
що думати, бо їм це жахливо виходить.
Але це не є їхнім завданням.
ЗМІ не говорять нам, що думати.
ЗМІ говорять нам, про що думати.
Вони контролюють розмову,
і, контролюючи розмову, не повинні
змушувати вас думати те, що вони хочуть.
Вони змусять вас думати про ті речі, про які вони хочуть, щоб ви думали,
і що важливіше, не думати про речі, про які вони не хочуть, щоб ви думали.
Вони контролюють розмову.
Як це працює на практиці?
Розгляньмо одну з цих компаній.
Ми виберемо просту.
Поговорімо про компанію Дісней.
Причина, через яку я завжди обираю компанію Дісней, така.
Чи є хоч одна людина в цій кімнаті, яка ніколи не бачила фільм Діснея?
Подивіться навколо. Абсолютно правильно.
Я обрав Дісней, тому що в них є те, що ми називаємо проникнення на 100%
в нашому суспільстві.
Кожна людина піддавалася впливу Діснею,
так що мені легко використовувати цей приклад.
З 1937 року Дісней отримав найбільше грошей з продажу принцес дівчаткам.
Левову частку заробітку.
Хіба що, принцеса, якою цікавиться ваша донька,
як і моя - ось ця.
Дивіться, в 2012 році
Дісней купив ЛукасФільм за чотири мільярди доларів
і відразу ж заповнив крамниці Діснея Ханом Соло
та Обі-Ваном Кенобі, Дартом Вейдером, Люком Скайвокер та Йода,
але не принцесею Леєю.
Чому? Тому що ця принцеса плутає громадську педагогіку
для цих принцес.
Отже, Дісней не виставив товари з принцесою Леєю в крамниці,
і коли люди прийшли в Дісней і запитали:
"Агов, де речі принцеси Леї?"
Дісней сказав: "У нас немає наміру
виставляти товари з принцесою Леєї в крамниці".
Фанати були незадоволені і вийшли в Твіттер
з хештегом #МиХочемоЛею.
І тоді Дісней сказав: "Це не те, що ми мали на увазі.
Ми хотіли сказати, що
ми не маємо ніякого товару з принцесою Леєю зараз, але він буде ".
Це було в 2012 році, зараз 2015 рік,
та якщо ви підете до крамниці Дісней, як я нещодавно,
і пошукаєте товари з принцеси Леєю,
знаєте, скільки речей з принцесою Леєю ви знайдете в крамниці Діснея?
Жодної, тому що Дісней не має наміру продавати товари з принцесею Леєю.
Нічого дивного, тому що такою була їхня політика,
коли вони купили Марвел у 2009 році
за 4,5 мільярдів доларів.
Адже коли ви заробляєте так багато грошей на продажі принцес дівчатам,
ви також захочете заробити гроші з хлопчиків.
Що краще продавати хлопчикам, ніж супергероїв?
Тож тепер Дісней мав доступ до Капітана Америки та Тора,
до Неймовірного Халка,
він навіть мав доступ
до супергероїв, про яких ніхто і ніколи навіть не чув.
Ось як чудово Марвел продавав супергероїв.
Минулого року вони випустили фільм під назвою «Вартові Галактики».
Це фільм, який не повинен був спрацювати.
Ніхто не знав, хто вони, окрім ботаніків коміксів, як я.
Один із персонажів - дерево, що розмовляє.
Ще один персонаж - це антропоморфний єнот.
Це не могло спрацювати.
Але вони заробили купу грошей на "Вартових Галактики".
Цей персонаж ось тут, посередині, її звуть Ґамора.
Її грає Зої Салдана,
вона сильна, розумна, швидка та бореться наче ніндзя,
і її грає красива чорна жінка,
і моя донька обожнює її.
Отже, як будь-який хороший тато, я хотів купити моїй доньці речі Ґамори,
та коли прийшов до крамниці, то дізнався дуже цікаву річ.
Якщо я хотів купити їй рюкзак з Ґаморою,
Ґамори на ньому не було.
Їм, мабуть, треба було рекламувати це як "деяких" із "Вартових Галактики".
(Сміх)
І якби я хотів купити їй коробочку для сніданків, її не було на ній,
та якщо я хотів придбати футболку,
на ній Ґамори також не було.
Насправді,
якби я пішов до крамниці, як я і зробив,
та подивився на вітрину,
я б знайшов маленьке зображення Ґамори ось тут,
але якщо ви подивитеся на будь-який товар, виставлений на полиці,
Ґамори немає на жодному з них.
Я міг би звернутися у Твіттері з хештегом #ДеҐамора,
як це зробили мільйони шанувальників по всьому світу,
але насправді я навіть не здивувався,
тому що я був там, коли Дісней випустив "Месників".
Та вже цього року вийшов новий фільм про Месників - "Ера Альтрона",
і ми дуже зраділи,
тому що там було вже дві жінки-супергероїні,
Червона відьма та Чорна вдова.
І ми були дуже раді.
Але ось як усе насправді.
Незважаючи на те, що Скарлетт Йохансон
яка є однією з найпопулярніших актрис в Америці і грає Чорну вдову,
і Чорна вдова - зірка
не одного, не двох, а п'ятьох фільмів Марвела,
в продажу немає жодного товару з Чорною вдовою.
Жодного.
Якщо ви підете до крамниці Діснея за костюмом Чорної вдови,
то знайдете Капітана Америку там Неймовірного Халка.
Знайдете Залізну людину, Тора.
Навіть Бойову машину,
хоча цей персонаж був у фільмі недовго.
Але Чорної вдови не знайдете.
Я міг би звернутись в Твіттері, як і багато людей, які зробили це,
з хештегом #ДеНаташа.
Але я втомився це робити.
Втомився від того, що це треба робити.
По всій країні прямо зараз
є діти, які грають з іграшковим набором,
в якому Капітан Америка їде на мотоциклі,
і це дивовижно.
Знаєте наскільки це дивовижно?
Так дивовижно, що коли це відбувалося у фільмі,
на мотоциклі була Чорна вдова.
Її не лише прибрали,
а й замінили чоловічим персонажем.
Чого ж це нас вчить?
Тобто протягом наступних п'яти років
Дісней, Warner Bros. та купа інших кіностудій
збираються випустити більше 30 повнометражних фільмів
з героями коміксів,
і з цих 30 повнометражних фільмів
рівно в двох головна роль буде в жіночого персонажа.
В двох.
Жінки також будуть в інших фільмах,
але вони будуть подругами,
вони будуть членами команд.
Вони не будуть головними персонажами.
І якщо те, що ми дізнаємося про інших людей та
про світ навколо, ми дізнаємося через засоби масової інформації,
то ці компанії вчать мою доньку, що навіть якщо вона сильна
та розумна і швидка, і бореться наче ніндзя,
і все це про неї,
це немає значення.
Її або проігнорують як Ґамору,
або приберуть і замінять хлопчиком
як Чорну вдову.
І це несправедливо.
Це несправедливо щодо неї та щодо ваших синів та доньок.
Але дивіться яка справа:
Я виховую маленьку дівчинку, і вона трохи шибеник,
до речі, це страшна річ так назвати дівчинку.
Тому що таким чином ви кажете, що ті риси, які визначають вас,
вони насправді не ваші,
вони лише позичені вам на деякий час від хлопчиків.
Але чи знаєте ви, як багато лиха вона переживе в своєму житті
через те, що вона трохи шибеник?
Жодного.
Люди вважатимуть це милим.
Вони називатимуть її енергійною, тому що в нашому суспільстві
так звані чоловічі якості у дівчаток
розглядаються в якості бонусу.
Я не виховую маленького хлопчика, як Майк.
Майк - маленький хлопчик з Флориди. Йому 11 років,
і найбільше в світі він любить
мультик під назвою "Мій маленький поні: Дружба - це диво",
як мільйони інших дітей в Америці.
Цей мультик рекламується для дівчат віком від 5 до 9,
але є мільйони хлопчиків
та дорослих чоловіків,
які люблять "Мій маленький поні: Дружба - це диво".
В них є клуб.
Вони називають один одного Броні,
Бро Поні, Хлопці якім подобаються поні.
Так сталося, що я один із них.
Що саме Майк і я,
та мільйони інших хлопчиків та чоловіків дізнаються в цьому
дівочому світі "Мій маленький поні"?
Що ж, вони вчаться старанно вчитися, наполегливо працювати, добре відпочивати
та гарно виглядати, добре почуватися
та робити добро,
та не дай боже навчати цьому хлопчиків.
Отже, інші діти в його околиці дражнили Майка, побили його
і знущалися над ним,
і в 11 років Майк пішов додому,
знайшов ремінь, обернув його навколо шиї
і повісився на бильці свого двоповерхового ліжка.
Тому що ми створили суспільство,
в якому ви краще будете мертвим, ніж хлопчиком, що любить мультик для дівчаток.
Та це не провина Майка. Це наша провина.
Ми підвели його.
Ми підвели наших дітей.
І ми повинні це змінити заради них.
Ми повинні покласти край тому, що жіночі супергероїні
з'являються тільки на рожевих сорочках або взагалі недоступні для дівчаток.
Ми повинні пропинити це.
І коли я готував це, люди казали мені:
"Цього ніколи не буде", а я їм: "Справді?"
Бо вже в цьому році супермаркет Тарґет оголосив,
що припиняє поділяти полиці з іграшками за статтю.
Їх змішають.
Але перед тим, як ми почнемо хвалити компанію Тарґет, скажу вам ось що:
на цьому тижні вони випустили сорочку,
на якій зображена одна з найбільш знакових сцен з фільму "Зоряні війни: Нова надія",
де принцеса Лея постає перед Лордом темряви,
от тільки на сорочці
її чомусь замінили Люком.
Тож ще рано радіти.
Також цього тижня
Дісней оголосив, що більше не буде поділяти костюми на Гелловін за статтю,
я на це кажу: "Дякую, Дісней,
але всі костюми, які ви виробляєте -- це костюми чоловічих супергероїв,
тож яка різниця, хто буде їх вдягати?"
На цьому тижні компанія "Маттел", яка виробляє Барбі,
оголосила, що збирається випустити серію дівчаток-супергероїнь.
І найкумедніше те, що
вони зустрілися з дівчатами
та запитали, що вони б хотіли побачити у ляльках,
і, як бачите, в них є литки
й лікті, які згинаються, тож ними можна гратись як супергероїнями.
Будь ласка, придбайте їх.
І не лише для доньок,
придбайте їх своїм синам.
Тому що дуже важливо, щоб хлопчики грали з жіночими супергероїнями і в їхніх ролях,
так само, як моя дочка грається з чоловічими супергероями.
Щиро кажучи, я хотів би побачити світ,
в якому кожна людина, яка вирушає до крамниці,
йде з невеликою блок-схемою в голові,
яка пояснює, чи можна купити цю іграшку хлопчику або дівчинці,
і це дуже проста блок-схема, тому що в ній є лише одне запитання -
"Чи керується ця іграшка за допомогою ваших статевих органів?"
(Сміх)
Якщо відповідь - так,
то це не іграшка для дітей.
(Сміх)
Та якщо відповідь - ні,
то це іграшка для хлопчиків та дівчаток.
Дуже просто.
Тому що сьогодні ми створюємо наше майбутнє, і в моєму майбутньому
хлопчиків та дівчаток однаково поважають,
однаково цінують, і найголовніше, вони однаково представлені.
Дякую.
(Оплески)