Jedna od dobrih stvari kod znanosti
je da kad znanstvenici nešto otkriju,
nije to uvijek na uobičajeni način,
kao u laboratoriju, pod strogim uvjetima,
sa bijelim kutama
i svakakvim znanstvenim stvarčicama koje rade "Beep!"
U stvarnosti,
događaji i ljudi uključeni
u neka od velikih znanstvenih otkrića
su čudni i raznoliki koliko možete zamisliti
Dokaz:
Čudna povijest teorije stanica.
Postoje tri dijela teorije stanica.
Prvi: svi organizmi sastavljeni su od jedne ili više stanica.
Drugi: stanica je osnovna jedinica strukture
i organizacije u organizmima.
I treće: sve stanice dolaze od postojećih stanica.
Iskreno, sve ovo zvuči dosadno
dok ne zađete malo dublje
u to kako su svijet mikroskopskih organizama
i ova teorija nastali.
Sve je počelo ranih 1600tih u Nizozemskoj,
gje je izrađivač naočala imena Zacharias Janssen
rekao kako je smislio prvi mikroskop,
skupa s prvim teleskopom.
Obje tvrdnje su često osporavali,
jer on izgleda nije bio jedini tip kojem je bilo dosadno
s hrpom staklenih leća s kojima se igrao.
Unatoč tome,
mikroskop je postao važna stvar
kojom su se htjeli igrati svi znanstvenici toga doba,
tako da je to bio kao iPad svog doba.
Jedna takva osoba
bio je Nizozemac imena Anton van Leeuwenhoek,
koji je čuo o ovim mikroskopksim napravama,
i umjesto da ode i kupi jednu,
odlučio je napraviti vlastitu.
I bila je to zaista čudna stvarčica,
jer je izgledala više kao malo veslo veličine leće za sunčane naočale.
Da je spojio dvije,
vjerojatno bi napravio opake sunčane naočale
kroz koje ne bi vidjeli.
Bilo kako bilo, jednom kad je Leeuwenhoek pripremio mikroskope,
otišao je u grad,
gledajući s njima sve što je mogao,
uključujući nakupine na svojim zubima.
Da, dobro ste čuli.
Zapravo je otkrio bakterije
gledajući stvari koje je sastrugao sa zubi,
što je, imajući na umu
da ljudi nisu prali zube pretjerano -- ako uopće -- tada,
morao je vidjeti divnu nakupinu bakterija.
Kada je pisao o svom otkriću,
nije ih zvao bakterijama, kako ih mi znamo danas.
Ali ih je zvao "animalculima,"
jer su izgledali kao male životinjice.
Dok je Leeuwenhoek gledao nakupine sa zubiju,
također je slao pisma znanstvenom kolegi u Engleskoj,
imena Robert Hooke.
Hooke je bio tip koji je volio sve aspekte znanosti,
tako da se bavio sa svačime, uključujući fiziku,
kemiju i biologiju.
Tako da se Hookeu možemo zahvaliti za termin "stanica,"
dok je gledao komad plutenog čepa pod mikroskopom,
i male komore koje je vidio podsjećale su ga na stanice, ćelije,
odnosno sobe u kojima su redovnici spavali u samostanima.
Zamislite sobe u studentskom domu,
ali bez TV-a, računala i dosadnih cimera.
Hooke je bio podcijenjeni znanstvenik
svojih dana --
nešto što je sam uzrokovao,
jer se sukobio
sa jednim od najpoznatijih znanstvenika, Sir Isaacom Newtonom.
Sjećate se kad sam rekla da je Hooke djelovao u mnogim različitim poljima?
Pa, nakon što je Newton objavio revolucionarnu knjigu
o tome kako se planeti kreću zbog gravitacije,
Hooke je ustvrdio
kako je Newton bio inspiriran njegovim radom u fizici.
Newtonu se to, u najmanju ruku, nije svidjelo,
što je stvorilo napetu vezu između njih dvoje
koja je trajala čak i nakon što je Hooke umro,
jer je dobar dio Hookeovih istraživanja -- kao i njegov jedini portret --
nestao, zbog Newtona.
Puno toga je ponovno otkriveno, srećom, nakon Newtonova vremena,
ali ne njegov portret,
tako da na žalost, nitko ne zna kako je Hooke izgledao.
Premotajte na 1800te,
gdje dva njemačka znanstvenika otkrivaju nešto
što nam je danas poprilično očito,
ali pomoglo nam je povezati ono što danas znamo kao teoriju stanica.
Prvi je znanstvenik Mathias Schleiden.
botaničar koji proučava biljke ispod mikroskopa.
U godinama proučavanja različitih biljnih vrsta,
napokon mu je sinulo
da je svaka biljka koju je gledao
načinjena od stanica.
U isto vrijeme,
na drugom kraju Njemačke, Theodor Schwann,
znanstvenik koni ne samo da je proučavao životinjske stanice
ispod mikroskopa
tako da je posebna vrsta živčane stanice nazvana po njeu,
a također je izumio uređaje za disanje za vatrogasce,
i imao opake zaliske.
Nakon što je neko vrijeme proučavao životinjske stanice,
i on je zaključio da su
sve životinje napravljene od stanica.
Odmah je puževom poštom,
jer Twitter još nije izmišljen,
javio ostalim znanstvenicima koji su radili na istom polju kao Schleiden,
koji su mu se javili,
i njih dvojica počeli su stvarati početak teorije stanica.
Razmirice oko te teme javile su se među njima.
U zadnjem dijelu teorije stanica --
da stanice dolaze od postojećih stanica --
Schleiden nije bio pobornik te ideje,
jer je vjerovao da se stanice slobodno stvaraju,
gdje jednostavno spontano postanu.
Tada je još jedan znanstvenik imena Rudolph Virchow,
došao i pokazao istraživanje kojim dokazuje da stanice dolaze od stanica,
istraživanje koje je zapravo bilo -- kako da to kažem? --
"posuđeno bez dozvole"
od židovskog znanstvenika imena Robert Remak,
što je dovelo do još dva sukobljena znanstvenika.
Od zubnih naslaga do Newtona,
kristalizacije do Schwannovih stanica,
teorija stanica postala je važan dio biologije danas.
Neke stvari koje znamo o znanosti možda se čine dosadne,
ali kako smo ih naučili je zaista fascinantno.
Ako vam je nešto dosadno,
zađite dublje.
Sigurno postoji jako čudna priča iza toga.