Chak Ek' vystoupil z podsvětí na hladinu východního moře
a pak až na nebesa.
Následoval ho jeho bratr K'in Ahau.
I když Chak Ek' vyrazil první, K'in Ahau ho zastínil,
a rozhořčený Chak Ek' sestoupil zpět do podsvětí,
aby zde kul pikle proti svému bratrovi.
V mayské mytologii Chak Ek' představuje Venuši a K'in Ahau Slunce.
Venuše je známá jako jitřenka a zároveň i večernice.
Pohybuje se po nebi tak, že někdy je vidět ještě před svítáním,
někdy až po setmění, a občas není vidět vůbec.
Už před více než tisícem let identifikovali staří Mayové
její zhruba 584denní cyklus
a dodnes se podle něj přesně předpovídá,
kdy a kde se zase Venuše na obloze objeví, a to kdekoli na světě.
Pět těchto cyklů trvá dohromady téměř přesně osm let
a Mayové i tento delší cyklus uznávali.
Chak Ek'a znali v pěti podobách podle jednotlivých cyklů Venuše,
které se každých osm let opakují.
Z celkových 584 dnů je Venuše na večerní obloze viditelná po 250 dní,
pak na osm dní zmizí a znovu se objeví jako jitřenka.
Staří Mayové připisovali tomuto bodu cyklu zvláštní význam:
Venuše se znovu, poprvé po svém zmizení, objeví před svítáním.
V tento den Chak Ek' opět povstává z podsvětí
a třímá oštěpy a šípy.
Rozhodl se zaútočit na svého bratra a jeho spojence
aby ve světě zasel neshody.
Jeho prvním cílem byl K'awiil, bůh obživy a blesků.
Chak Ek' vyšel v pozdním období dešťů, namířil své kopí a probodl K'awilla,
čímž zničil jídlo a způsobil chaos ve společenském řádu,
který trval do znovuzrození K'awiila.
584 dní po útoku na K'awilla
obrátil Chak Ek' svou pozornost zpět na svého bratra - Slunce.
Každou noc na sebe Slunce vzalo podobu jaguára
a putovalo podsvětím.
Chak Ek' probodl Slunce - jaguára, když na konci období sucha za úsvitu vycházelo.
Slunce bylo zraněné a uvrhlo svět do období chaosu a válek.
Chak Ek'ovou třetí obětí byl bůh kukuřice,
který celému lidstvu zajišťoval obživu.
Chak EK' ho probodl v době sklizně.
Byl pohřben v podzemí a kukuřice - základ života -
už pro obyvatele Země nebyla k dispozici.
Ale po třech měsících se kukuřičný bůh objevil na místě nových začátků
- ve východní jeskyni známé jako "Místo sedmi vod"- a zase Zemi přinesl obživu.
Když želva Ak Na'ak na znamení letního slunovratu vystoupala na nebe,
stala se Chak Ek'ovou čtvrtou obětí.
Se smrtí tohoto dobrého znamení
byli Slunce, zásoby jídla a lidé pohřbeni v zemi.
A opět zavládly síly chaosu.
Ale z chaosu vzešel nový řád, který přinesl Hun Ahau,
jedno z dvojčat - hrdinů, kteří byli všem známi tím,
že porazili pány podsvětí.
Z kukuřice byla stvořena nová lidská rasa.
Ale ani tento stav rovnováhy neměl dlouho trvat.
Chak Ek'ovou pátou a poslední obětí byl záhadný cizinec ze západu
a jeho smrt uprostřed suchého období
otřásla Hun Ahauovým řádem.
Bohové, vládci i kukuřice byli pohřbeni v podsvětí.
Ale ani toto Chak Ek'ovo vítězství nemělo dlouhého trvání.
Dva bratři, Venuše a Slunce, byli lapeni v nekonečném cyklu,
v němž bojují o nadvládu a podstupují stále stejných pět bitev,
zatímco se ve světě s východem jitřenky střídají pořádek a chaos.