Искам да говоря за проба Манту.
Нарича се Манту
по името на френския лекар, който го популяризирал.
Може да го срещнеш и като ППД (PPD) или ТКТ (TST).
Тези абревиатури означават...
ППД означава пречистен протеинов дериват
и това ни подсказва какво се използва в пробата –
специфичен туберкулозен протеин – ще поставя това в скоби,
а къде се прави пробата подсказва абревиатурата ТКТ –
туберкулинен – защото се отнася за туберкулозата –
туберкулинен кожен тест.
Това показва къде ще поставим този протеин.
Ще го поставим в кожата.
Тази картинка илюстрира извършването на пробата.
Понякога се нарича проба с балончета.
Много хора казват: "О, да, лекарят ми инжектира
течност в ръката ми и имаше балончета".
Така хората обикновено говорят за тази проба.
Те помнят това, понеже е много очевидно визуално.
Искам да ти дам пример или диаграма
на това какво се случва
Нека си представим, че това е слой от кожата ти.
Нарича се дерма.
Под дермата има подкожен слой.
Той е под кожата, подкожен слой.
Едно от най-честите неща в него са мазнините.
Просто ще го нарисувам тук.
Това е подкожна мазнина.
Идеята е, че вкарваш игла тук,
както виждаш на картинката вдясно.
Тази игла е пълна с туберкулозен протеин.
Този пречистен протеинов дериват е в тази игла
и се инжектира.
Имаш всички тези малки туберкулозни протеини тук.
Вкарваш малък обем.
Това е около една десета от милилитъра –
0,1 mL, и го прилагаш интрадермално.
Това е важен момент.
Това навлиза в слоя на дермата.
Това е интрадермална инжекция.
Малко по-късно
махаш иглата и я хвърляш.
Сега ще забележиш, че понеже постави
малък обем тук, 0,1 mL,
ще се получи издатина, балонче, понеже този обем
ще накара кожата малко да се издуе.
Но след известно време този протеин ще дифундира,
тази течност ще се абсорбира в кожата,
този балон ще изчезне.
При оглед може да забележиш малко зачервяване,
понеже убождането на кожата причинява леко зачервяване и раздразнение.
Но балончето ще изчезне с времето.
Какво точно се надяваме да постигнем с това изследване?
Ще използвам още няколко картинки.
Това изследване ще ни помогне да отговорим на въпроса
дали този човек е имал предишно излагане на туберкулоза.
Просто помни това.
Това е въпросът, на който опитваме да отговорим.
Дали са имали предишно излагане на туберкулоза.
Да помислим какво ще се случи във всеки сценарий.
Първо е, ако не са имали предишно излагане на туберкулоза.
От тази страна ще отбележим какво ще стане, ако са имали.
Два сценария. Нека започнем с вариант "не".
Отново ще скицирам кожата.
Това е точно като преди.
Ще поставя туберкулозен протеин.
Ще има малко макрофаги.
Тези макрофаги ще дойдат тук,
защото патрулират наоколо.
Те дежурят, почти като полицаи,
които следят, че няма проблем.
Те ще дойдат и ще уловят
част от този туберкулозен протеин.
Ще го поемат в себе си.
Ще представят този туберкулозен протеин на друга клетка.
Това е нашата Т-клетка.
Те ще представят този туберкулозен протеин на Т-клетката.
Т-клетката ще каже, че досега
не е срещала туберкулоза, няма да разпознае туберкулозния протеин
и ще продължи по пътя си.
Няма да причини голяма реакция.
Т-клетката се оттегля,
напуска областта и остават протеините.
Те започват да бъдат смилани от макрофагите.
В крайна сметка всички изчезват.
Ако погледнеш отвън, виждаш равно място.
Кожата изглежда равна.
Това се вижда много добре на тази картинка.
Разбира се, изглежда гладко, но тук търсим
гладкост, изравняване.
На тази картинка можеш да видиш малко зачервяване.
Ако го докоснеш с пръста си, мястото ще е плоско.
Червено е, но е плоско.
Това е ключовото нещо.
Ако при този човек няма издутина,
ще кажем, че има отрицателно ППД.
Този човек има отрицателно ППД.
Така ще разчетем това отрицателно ППД.
А какво се случва при варианта "да"?
Да кажем, че човекът е имал предишно излагане на туберкулоза.
Същата постановка като преди.
Ще нарисувам кожата.
Имаме туберкулозен протеин.
Ще нарисувам това тук.
Този туберкулозен протеин ще бъде поет,
както преди, от макрофагите.
Макрофагът ще дойде и ще улови част от този туберкулозен протеин.
Точно като преди, ще намери Т-клетка.
Тези Т-клетки се движат наоколо.
Т-клетката този път ще каже,
че вече е виждала този туберкулозен протеин.
Това силно ще възбуди Т- клетката.
Това е ключовата разлика. Тя силно се възбужда.
Преди не се възбуди,
а просто напусна областта.
Сега се активира и започва да освобождава хемокини, малки химически сигнали.
Знаеш ли до какво води това?
Това привлича много, много други клетки на мястото.
Много макрофаги започват да идват на мястото
и си казват, че това е интересно.
Т-клетката им казва, че са виждали това преди.
Този интрадермален слой
започва да се подува от тези клетки.
Пълни се с клетки поради всички тези макрофаги,
които са привлечени тук.
Ще започне да изглежда ето така.
Пълно е с клетки от двете страни.
Получава се голяма издутина, пълна с имунни клетки.
Тук има макрофаги и може би още Т-клетки.
Схващаш идеята – много, много клетки.
Наричаме това реакция на свръхчувствителност.
Когато видиш всички тези клетки, събиращи се в тази област,
това е класическа реакция на свръхчувствителност.
Всъщност има различни видове реакции на свръхчувстителност.
Този се нарича клас 4, тип 4.
Причината да има различни типове е,
че тип 4 в частност включва много клетки.
Това е реакция, в която участват много имунни клетки.
Можеш да видиш това на схемата.
Виждаш много макрофаги и Т-клетки в областта.
Това е реакция на свръх- чувствителност тип 4.
Ако докоснеш мястото с пръст,
няма да изглежда равно.
То изобщо не е равно, а е подуто.
Наричаме го още индурирано, което означава, че е твърдо.
Не изглежда равно.
Това виждаш на тази картинка тук.
Виждаш, че от тук дотук има индурация.
Мерят я с линия.
Това е индурация.
Можеш също да видиш, че го правят перпендикулярно на дългата ос.
С други думи, ако това е дългата ос насам,
се мери на 90 градуса спрямо нея,
когато се измерва индурацията.
Така измерваш индурацията на ППД.
На втората снимка изглежда като положително ППД.
След малко ще видим как решаваме
дали е отрицателно, или е положително.
Забравих да спомена, че отчитането на тези ППД става
48 до 72 часа след началното инжектиране на протеина.
48 до 72 часа по-късно.
Тогава разчиташ това PPD.
Това е много важно, защото дава достатъчно време или за изравняване,
или за това индуриране.
Основното е – да кажем, че тук имаме зачервяване.
Искаме ли да измерим зачервяването? Не.
Искаме да измерим индурацията.
Просто помни това. Индурация, не зачервяване.
Те много, много лесно се объркват едно с друго,
но има голяма разлика. Не мерим зачервяването.