Ai prefera să fii mușcat
de un șarpe veninos sau să atingi o broască otrăvitoare?
Stai așa, care e totuși diferența dintre otravă și venin?
Să spunem că ai ghinionul să fii mușcat de un șarpe cu clopoței veninos.
Când te mușcă, acesta injectează venin din mici saci din spatele ochilor,
prin colții săi tubulari, în trupul tău.
Acel venin va traversa apoi întregul corp prin sistemul sanguin.
De cele mai multe ori, veninul de șarpe conține neurotoxine,
proteine ce pot crea tot felul de chestii nasoale
precum pierderea controlului mușchilor,
spargerea celulelor sanguine
sau incapacitatea de a te mai mișca..
Dar s-ar putea să ai noroc!
Uneori, șerpii nu-și vor irosi veninul pe tine.
Între 20 și 80% din mușcăturile șerpilor sunt așa numitele „mușcături uscate”,
când șarpele doar încearcă să transmită un mesaj,
fără să te ucidă de fapt.
Șarpele are nevoie de energie și resurse pentru a produce veninul
și nu vrea să-l irosească pe o avertizare.
Când vine vorba de otravă, pe de altă parte,
nu există avertisment.
Dacă ridici o broască săgeată otrăvitoare să îi admiri culorile minunate,
deja ți-ai contaminat mâinile cu otravă mortală.
Pe măsură ce intră în piele și călătorește prin sânge,
otrava începe să bruieze nervii tăi,
împiedicându-ți mușchii să se contracte.
Dacă otrava broaștei ajunge la inimă,
poate cauza oprirea ei.
Diferența dintre venin și otravă stă strict în metoda de livrare.
Otrava trebuie să fie inhalată, înghițită sau absorbită.
Veninul trebuie să fie injectat într-o rană.
Chimic, veninul și otrava sunt ambele considerate toxine,
așadar, mușcătura de șarpe e veninoasă.
O broască săgeată e otrăvitoare.
Păianjenul pustnic maro e veninos.
Peștele balon e otrăvitor.
Unii compuși pot fi otrăvitori într-un animal și veninoși în altul.
Tetrodotoxina, o substanță chimică de 10.000 de ori mai toxică decât cianura,
poate fi găsită în peștele-balon, pe care îl face otrăvitor.
Dar și în caracatița mortală cu inele albastre,
ca venin transmis prin mușcătură.
Unele animale pot fi atât otrăvitoare, cât și veninoase.
De exemplu, șarpele-tigru asiatic.
Nu numai că poartă venin în colții săi,
dar absoarbe și toxinele broaștelor otrăvitoare cu care se hrănește
și apoi secretă acele toxine din glande speciale de la nivelul gâtului,
lucru care îl face și otrăvitor.
Savanții găsesc constant animale noi
care utilizează toxine în căi interesante și ciudate.
Recent, cercetătorii au descoperit primul crustaceu veninos.
Din 70.000 de specii de crustacee, doar acest mic remiped este veninos.
Speleonectes tulumensis și-a dat seama cum să creeze un coctail de toxine
care e administrat prin colții săi mici.
Savanții nu știu încă sigur cum funcționează acest venin,
dar cred că determină neuronii victimei inconștiente
să se activeze iar și iar, până aceasta paralizează.
Apoi, micul remiped se apropie,
dizolvă exoscheletul prăzii sale
și îi consumă fluidele.
Dar otrava și veninul nu sunt mereu așa de rele.
Mii de ani, oamenii au căutat căi de a valorifica puterea acestor toxine.
Azi, avem tot soiul de medicamente provenite din toxine.
Otrava din melcul-con e utilizată ca analgezic.
Multe plante otrăvitoare au tratat boli, de la malarie, la aritmii.
Veninul de scorpion poate fi într-o zi folosit
pentru a trata afecțiuni cardiace.
Așadar, ce facem dacă suntem mușcați sau otrăviți?
Nu încercați nimic din ce ați văzut pe internet sau în filme!
Nu capturați sau ucideți animalul care v-a mușcat
și nu utilizați un garou sau un cuțit asupra rănii.
Și în primul rând, nu vă panicați!
Păstrați-vă calmul și solicitați îngrijire medicală.
Tratamentul va depinde în mare parte de specia pe care ați întâlnit-o.
Dar dacă ați uitat diferența dintre otravă și venin
și comunicați paramedicilor că ați fost otrăviți de o viperă,
probabil vă vor ierta și vă vor trata oricum.