To je zgodba o deklici po imenu Iris (šarenica).
Iris je zelo občutljiva.
Tako zelo, da je vedno solzna.
Joče, ko je žalostna,
ko je vesela,
in zajoče, ko se je stvari enostavno dotaknejo.
Ima posebne solzne žleze, da naredi nove solze
in posebne cevi, imenovane solzovodi,
ki drenirajo stare solze.
In tako zelo joka, da porabi skoraj 300 gramov solz na dan,
114 litrov na leto!
Pravzaprav, če dobro pogledate,
bosti videli, da ves čas po malem joče.
Osnovne solze, ki jih neprestano proizvaja Iris,
sestavljajo tanko prevleko iz treh plasti,
ki jo pokrivajo in ne pustijo zraven smeti in umazanije.
Zraven Iris je mukusna plast,
ki vse skupaj pritrdi nanjo.
Na njej je vodna plast,
ki skrbi za vlažnost Iris,
odganja invazivne bakterije,
in ščiti njeno kožo, ali roženico, pred poškodbami.
Na koncu je tu še lipidna plast,
oljnati zunanji film, ki ohranja gladko površino,
da Iris vidi skoznjo,
in drugim plastem preprečuje izhlapevanje.
Ponavadi, gre Iris skozi dan,
ne da bi opazila osnovne solze,
ki opravljajo svoje delo.
To je njihov namen.
A nekega dne, je spoznala deklico po imenu Čebula.
Iris je takoj očarana.
Čebula je prelepa v svoji vijolični jakni,
in prekrasno diši.
Iris povabi čebulo k sebi na večerjo,
a ko pride in si sleče jakno,
se zgodi nekaj groznega.
Vidite, ko čebula sname jakno,
se zgodi kemična reakcija,
ki spremeni žveplo okside, zaradi katerih tako lepo diši,
v sulfonsko kislino,
ki nato postane nemarna substanca z dolgim imenom.
sin-propanetial-S-oksid.
Ta plin peče Iris,
in nenadoma, ne more si pomagati, začne neutolažljivo jokati.
Te refleksne solze so drugačne od tistih,
ki jih je navajena Iris.
Ker so zasnovane za spiranje
škodljivih substanc, ali delcev,
se sproščajo v večjih količinah,
in njihova vodna plast vsebuje več protiteles
da ustavi mikroorganizme, ki prav tako morda poskušajo priti noter.
Iris in Čebula sta obupani.
Vesta, da razmerja ne moreta nadaljevati, če bo Iris prizadeta in bo jokala
vsakič, ko Čebula sname jakno.
Zato se razideta.
Ko gre Čebula skozi vrata, Iris neha jokati.
In nato takoj spet začne.
Samo da sedaj, ne joče refleksnih solz,
ampak čustvene solze.
Ko je nekdo preveč žalosten ali preveč srečen,
se zdi kot izguba kontrole,
kar je lahko nevarno.
Zato so tu čustvene solze
da uravnovesijo počutje,
kakor hitro se da,
skupaj z drugimi telesnimi reakcijami,
kot je pospešen srčni utrip
in počasnejše dihanje.
A znanstveniki še zdaj ne vedo,
kako natančno ali zakaj so pri tem solze pomembne.
Morda so socialni mehanizem
za vzbujanje sočutja ali izkazovanje podrejenosti.
A nekatere študije so ugotovile,
da vsebujejo čustvene solze višje vrednosti stresnih hormonov,
kot je ACTH in enkefalin,
endorfin in naravna protibolečinska snov.
V tem primeru, čustvene solze direktno pomirjajo Iris,
prav tako pa sporočajo njeno stanje drugim.
Žal mi je, da se s Čebulo stvari niso izšle, Iris, a ne skrbi.
Dokler imaš tri vrste solz,
ki ohranjajo tvoje ravnovesje in srečo,
bo bolje.
Boš videla.