Turhauttavin osa Ateenan historiaa
on se että he ovat melkein yhtä mahtavia
kun he aina väittävät.
Ateenalla ei ollut antiikin arvovaltaa
kuten Sparta ja Theba, mutta saivat
suuren mahdollisuuden
kun he yksinään pysäyttivät
Persian hyökkäyksen
Marathonin taistelussa
ja toisen hyökkäyksen saapuessa
valta oli jo mennyt heidän päihin.
Kanssa laivaston minkä kukaan ei
uskaltaisi vastustaa he muuttivat
Egeanmeren heidän omaksi pankiksi.
Ne yrittivät tehdä saman Spartalle
mutta 30-vuotta sotaa ja
imperiumin takavarikointi
näytti Ateenalle hybridin seuraukset.
Monet Kreikan kaupungit saivat
päivänsä auringossa
mikä sai Ateenan erottumaan
oli heidän ajatukset...kaikesta.
Demokratian keksiminen toi mukanaan
keskustelun kulttuurin ja tutkimisen
Ateenan elämän jokaiseen osaan.
Politiikka, kirjallisuus,
filosofia, teatteri ja taide
olivat kaikki sijoitettu
valtion toimintaan.
Ateenalaisen egon kasvaminen on selvä
heidän arkkitehtuurin megateoksissa kuten
Parthenon.
Ateena ei pystynyt valloittamaan
Kreikkaa väkivallalla
voitto tuli heidän kulttuurissa.
Mikä pitkällä aikavälillä
merkitsisi samaa kuten Kreikka.
Antiikin Ateenan kauneus ja loisto
oli se että se oli puolet kaupunkia.
4 mailin päässä Akropolikselta sijaitsi
Pireuksen satama mikä yhdisti
sisämaalle rakennetun Ateenan
Egeanmerelle.
Pireus oli alun perin kalastajien
ja kauppiaiden satama, mutta
Persian sotien seurauksena
Ateena alkoi arvostamaan
sataman sovelluksia armeijalle.
Uudelleen luotu Ateenan laivasto
rakennettiin ja sijaitsi Pireuksen
raskaasti linnoitetuissa
telakoilla ja
ja satamakaupunki oli yhteydessä
Ateenaan pitkin muurien avulla.
Luoden erikoisen, mutta strategisen
kaksoiskaupunki linnoituksen.
400-luvun puolivälissä Pireus oli
ponnahduslauta Ateenan
imperiumin tavoitteille
kautta Egeanmeren.
Mutta taistellessa Spartaa vastaa
Pireuksen muurit olivat syy ettei Ateena
kärsinyt äkillistä tuhoa.
Spartalaisten suunnitelma oli:
"Polttaa pellot
ja nälkiinnyttää kansa."
Normaalisti tämä on voitto
mutta pitkät muurit varmistivat Ateenalla
oli linjan laivastoon ja sitä myöten
loputtomiin saarien
antamiin varastoihin.
Joten kaupunki oli turvassa 30-vuoden
saarrostuksen aikana ennen kun Ateena
vihdoinkin antautui.
Ilman merta meillä
ei olisi imperiumia
ja ilman Pireusta
ei olisi merta.
Kaikesta kunniasta ja vahvistumisesta
Ateenan ja Pireuksen myötä
todellinen Ateenan voima oli
kallion reunalla 30 mailin päässä.
Attikan alueen eteläpuolella
Sunionin niemi oli alunperin pyhä paikka
mutta se tuli vielä mahtavammaksi vuonna
483 eaa. kun hopeakaivokset löydettiin
läheisestä Lávrionin kaupungista.
Ateena käytti näitä rikkauksia
laivaston luomiseen.
Mikä taas tuli käyttöön Persian
Toisen valloituksen aikana 3-vuotta
myöhemmin.
Siitä alkaen Sunionin maanalainen
rahatulostin tehosti Ateenan laivaston
sellaiseksi mikä dominoi
Egeanmerta.
Sunion oli maantieteellisesti
ideaali.
Se ei vain vahtinut Saroninlahtea
ja Pireuksen satamia, mutta se oli
risteyksessä mahtaviin pohjoisen/etelän
ja idän/lännen purjehdusmatkoja.
Joten niemi oli täydellinen näköalapaikka
seuraamaan ja hallitsemaan koko merta.
Ja Ateena kaksinkertaisti valtansa
näyttöä rakentamalla temppelin
Poseidon jumalalle niemen päälle
Jotta kaikki laivat näkivät sen.
Tämä erikoisen suuri julistus
merenkulun hallitsemisesta on varmaan
kaikkein luonteenomaisin Ateenalainen
asia minkä Ateena koskaan teki.
Se on upea,
se on pikkumaista
ja rakastan sitä.
Teknisesti Ateenan imperiumia ei kutsuttu
sillä nimellä vaan sitä kutsuttiin
Peloponnesolaisliitoksi.
Ne kaupungit käyttivät resursseja siihen
että tulevat Persian hyökkäykset
eivät onnistuisi.
Tämä liiton tukikohta oli Delos-saarella
keskellä Egeanmerta.
Apollon ja Artemiin myyttisenä
syntypaikkana Delos oli Kreikan maailman
pyhien paikkojen joukossa.
Missä oli temppeli veti
luokseensa kaikkialta
pyhiinvaeltajia ja kauppiaita.
Tämä keskeisyys ja Panhelleeninen veto
teki siitä täydellisen
Peloponnesolasliitolle. Tai niin ikään.
Sen 478 eaa. perustamisesta lähtien
Deloksen meriliitto organisoi ja maksoi
Egeanmeren kollektiiviseen suojelukseen.
Saaden laivoja, sotilaita
tai hopeaa
Saaren rahasto Apollon Temppelissä
maksoi myös erilaisia kulttuuriprojekteja
kuten Delia, mitkä olivat juhlat missä
oli pelejä ja näytelmiä.
Tietysti, Ateena lopulta lopettaisi
kainostelun ja olisi avoimesti hallitseva
Deloksen meriiittoa kohtaan
mainostamaan Ateenan kulttuuria.
454 eaa. Ateenalaiset ryöstivät liiton
säälimättä. Siirtäen kaiken Ateenaan
missä se oli myöhemmin Parthenonissa.
Deloksen hylkääminen teki sen selväksi
että Ateena oli lopettanut
esittämästä
pelkkää kaupunkivaltiota.
Ateenan rahaston osalta raha vain saapui
mutta se prosessi oli käänteinen
liittovaltioille joiden piti antaa rahaa
joka vuosi.
Puoli vuosisataa
oli kulut ja kaupunkivaltiot
tajusivat että Ateenan laivaston
rahoittaminen oli epäsuora
tapa rahoittaa heidän omaa
sortoa.
Joten Lesbos-saaren Mytilene kaupunki
loi suunnitelman.
Spartan avulla he kapinoisivat
Ateenasta ja yhdistäisivät saareen
muut kaupungit heidän hallintoon.
Mutta Ateenan laivasto oli nopea
tajuamaan tilanteen. Saartaen
saaren ja piiritti kaupungit.
Mytilenen toiveet Spartan apuun
eivät toteutuneet.
Sillä he saapuivat vasta kun
Myrtilene oli jo antautunut.
Joten nyt kokouksessa oli kysymys:
Mitä tehdä tälle asialle?
Ja väittely Mytilenestä
kuvastaa Ateenan mielen jäykkyyttä.
Rangaistuksena, Ateenalaiset
päättivät tappaa miehet ja orjuuttaa
naiset ja lapset.
Seuraavana päivänä kokous
heräsi verenhimostaan
ja päätti tappaa vain
jotkut miehet
mutta heidän piti muuttaa mieltään.
Lähettämällä toisen laivan ennen kun
ensimmäinen saapuisi
surmaamaan kaikki.
Ateena teki Mytilenestä esimerkin
mutta se paljasti itsensä.
Jokseenkin kohtalon oikussa
toisilla kaupungeilla oli laivastoja.
Spartan littolainen
Korintilla oli erinomainen
Samoin kuten sen yhdellä siirtokunnalla
Korkyralla.
Tämä saari Joonianmerellä
yhdisti manner Kreikan
ja Etelä-Italian rikkaudet.
Joten vuosisatojen ajan
Korkyra oli vauras ja lähes itsenäinen.
Tuloksena oli sen kiista
äiti kaupunkinsa kanssa.
Tämä päätyi 430-luvulla eaa.
kun Korintti yritti saada
sen linjaan,
mutta perääntyi kun Korkyran
uusi toveri Ateena antoi avun.
Tämä näennäisesti yksittäinen
tapahtuma Kreikan toisella puolella
oli suuria seurauksia äiti kaupungeille
ja niiden
monille, monille
siirtovaltioille.
Mikä taas vahingossa johti
Peloponnesolaissotaan.
Ateenan liitosta huolimatta
johtavassa Demokraattisessa
puolueessa
monet oligarkit toivoivat
ystävystyvän
Korinttin ja Spartan kanssa.
Vuonna 427 eaa. tämä juonittelu
päätyi teurastukseen.
Molemmat osapuolet
tappoivat kenet tahansa.
Sparta ajatteli että tämä tilanne
johtaisi saaren valtaukseen.
Mutta Ateenalaisten tuki
ajoivat ne pois.
Korkyra jai Deloksen meriliittoon
ja jatkoi laivojen lähettämistä
mutta ne todistivat miten tuhoisaa oli
olla kahden imperiumin välissä.
Ei ollut kaupunkia
Kreikassa mikä oli
yhtä nokkela, voimakas
tai ilkeää kuten
Ateena.
Kaikki mitkä yhdistivät luomaan
lähes Panhelleenisen valtion.
Ja kuten olemme nähneet
se otti paljon enemmän kuin
Akropoliksen.
Kotona, ne käyttivät taitojaan,
niiden resursseja ja maantiedettä.
Kreikassa taas se vaikuttivat
diplomatialla ja puhtaalla
hyväksikäytöllä saadakseen kunniaa.
Tuo holtiton, loputon
haluaminen johtaisi heidän tuhoon.
Näin strategisesti tarkalla
ja suoraan dramaattisella
kertomuksella on selvää
miksi Thukydides loi historian.
Vain jotta hän saisi meidät
puhumaan siitä.
Kiitos paljon katsomisesta.
Arvostan palautetta
alkuperäisestä City Minutes-videosta
joten toivon
että nautitte tästä kattavammasta
ja pidemmästä versiosta.
Mitä tahansa ajattelet.
Pyydän että annat minun tietää
kommenteissa ensi kertaa varten.
Näen teidät sitten!