(Beep)
[Numărătoarea inversă]
(Clacheta pocnește)
Zece ani sunt mulți pentru noi, oamenii de pe Pământ.
Zece rotiri în jurul Soarelui.
Când am fost pe scena TED acum un deceniu,
am vorbit despre limitele planetei
care mențin planeta într-o stare care i-a permis umanității să prospere.
Ideea principală e că odată ce depășești o limită,
riscul se multiplică.
Barierele planetare sunt conectate profund,
dar clima, pe lângă biodiversitate este o barieră de bază.
Ele le influențează pe toate celelalte.
Atunci credeam că avem mai mult timp.
Semnele de avertizare erau acolo, absolut,
dar nu avusese loc nicio schimbare ireversibilă.
După discursul meu, au apărut dovezi din ce în ce mai multe
că ne îndepărtăm rapid
de intervalul de siguranță pentru umanitate.
Climatul a atins un punct de criză globală.
Avem deja 10 ani de recorduri climatice:
incendii în Australia, Siberia, California și Amazon,
inundații în China, Bangladesh și India.
Avem acum valuri de căldură în întreaga emisferă nordică.
Riscăm să depășim bariere
care vor transforma planeta din prietenul nostru rezistent,
ce ne atenuează impactul negativ,
în ceva ce lucrează împotriva noastră, amplificând căldura.
Pentru prima dată suntem forțați să luăm în considerare riscul real
de a destabiliza întreaga planetă.
Copiii noștri pot observa asta.
Ies din școli pentru a ne cere să luăm măsuri,
uitându-se cu groază la inabilitatea noastră de a ne devia parcursul
departe de un risc potențial catastrofic.
Următorii 10 ani, până în 2030,
trebuie să vadă cea mai profundă transformare cunoscută vreodată.
Aceasta e misiunea noastră.
Aceasta e numărătoarea inversă.
(Ticăit de ceas)
Când colegii mei au rezumat, acum un deceniu,
pentru prima dată,
starea barierelor climatice,
doar pentru una existau dovezi clare că se află într-o degradare accelerată.
Gheața arctică. (Sunete de apă)
Celelalte bariere erau departe...
La 50 sau 100 de ani distanță de limită.
Anul trecut am reevaluat aceste sisteme,
și am avut parte de șocul carierei mele.
Suntem la doar câteva decenii depărtare de un Ocean Arctic fără gheață vara.
În Siberia, permafrostul se topește la o scară dramatică.
Groenlanda pierde trilioane de tone de gheață
și se poate apropia de limită.
Pădurea boreală
arde în nori de fum de mărimea Europei.
Curenții de apă din Oceanul Atlantic încetinesc.
Pădurea amazoniană e slăbită
și ar putea începe să emită carbon în 15 ani.
Jumătate din Marea Barieră de Corali a murit.
Antarctica de Vest probabil a depășit deja limita.
Și acum, cel mai solid ghețar de pe Pământ, Antarctica de Est,
are zone ce devin instabile.
Nouă din cele 15 sisteme biofizice ce reglează climatul se modifică,
arătând semne îngrijorătoare de declin
și probabil urmează să se destabilizeze complet.
Destabilizarea aduce trei pericole.
Primul, creșterea nivelului mării.
Ne putem aștepta la o creștere de un metru în acest secol.
Asta va pune în pericol casele a 200 de milioane de oameni.
Dar dacă adăugăm gheața topită din Antarctica și Groenlanda
în calcule,
asta ar putea însemna o creștere a nivelului cu doi metri.
Dar nu se va opri aici, ci va continua să crească.
Al doilea, dacă depozitele de carbon precum permafrostul și pădurea
încep să elibereze carbon,
atunci stabilizarea temperaturii va deveni mult mai grea.
Și trei, aceste sisteme sunt interconectate,
precum piesele de domino:
dacă depășești limitele unui sistem, le destabilizezi și pe celelalte.
Să ne oprim pentru un moment și să vedem unde ne aflăm.
Fundația civilizației noastre e un climat stabil
și o diversitate bogată a vieții.
Totul, chiar totul e bazat pe asta.
Civilizația a prosperat într-o zonă locuibilă:
nu prea caldă, nici prea rece.
Asta am avut în ultimii 10.000 de ani de când a fost ultima eră glaciară.
Să vedem imaginea de ansamblu.
Trei milioane de ani...
temperaturile nu au depășit limita de două grade Celsius.
Pământul s-a menținut într-un interval foarte strâns
plus două grade în perioada caldă interglaciară,
minus patru grade în era glaciară.
Acum, urmăm o cale
care ne va duce la o încălzire cu trei-patru grade
în doar trei generații.
Vom da înapoi ceasul climatic, nu cu un milion, nu cu două,
ci cu 5-10 milioane de ani.
Ne îndreptăm către un Pământ foarte cald.
Pentru fiecare creștere de un grad,
un miliard de persoane vor fi forțate să trăiască în condiții
pe care noi le considerăm astăzi nelocuibile.
Asta nu e o urgență climatică, e o urgență planetară.
Frica mea nu e că Pământul va cădea într-o prăpastie
pe 1 ianuarie 2030.
Frica mea e că vom acționa butoane ireversibile ale sistemului planetar.
Ce se va întâmpla în următorii 10 ani
va determina starea planetei pe care o vom preda
generațiilor viitoare.
Copiii noștri au toate motivele să fie îngrijorați.
Trebuie să devenim serioși în legătură cu stabilizarea planetei.
Două frontiere vor ghida această transformare.
Prima e știința.
Iată o nouă ecuație pentru o planetă sustenabilă:
limite planetare plus bunuri planetare
egal conducere planetară.
Trebuie să găsim un coridor sigur pentru umanitate
care să ne permită tuturor să devenim conducători ai întregii planete,
nu să salvăm planeta, ci să oferim un viitor bun pentru toți oamenii.
Iar a doua frontieră e în societate.
E nevoie de o nouă logică economică bazată pe starea de bine.
Suntem într-o poziție în care putem oferi obiective bazate pe știință
pentru toate bunurile comune, companiile și orașele din lume.
Primul obiectiv, trebuie să reducem emisiile la jumătate până în 2030
și să atingem emisii nete zero până în 2050 sau mai devreme.
Asta înseamnă să eliminăm carbonul din marile sisteme care ne conduc viața:
energie, industrie, transport, clădiri.
Era combustibililor fosili s-a terminat.
Trebuie să transformăm agricultura dintr-o sursă de emisii
într-un depozit de carbon,
și, mai important, trebuie să ne protejăm oceanele și pământul,
ecosistemele naturale ce absorb jumătate din emisiile noastre.
Vestea bună e că putem face asta.
Știm cum să o facem. Avem tehnologia disponibilă.
Știm că are sens, social și economic.
Și când vom reuși, vom putea respira aer curat.
Vom avem o viață sănătoasă
și economii rezistente în orașe locuibile.
Suntem cu toții în această călătorie în jurul Soarelui.
Asta e singura noastră casă.
Asta e misiunea noastră: să protejăm viitorul copiilor noștri.
Vă mulțumesc!
(Lumina se stinge)