Ce se întâmplă după moarte?
Există un paradis unde să ne odihnim?
Suferință eternă?
O renaștere?
Sau poate doar neantul?
Ei bine, un împărat chinez s-a gândit că indiferent de ce urma,
ar fi bine să aibă o armată pregătită.
Știm asta pentru că în 1974,
niște fermieri care săpau un puț lângă sătucul lor
au dat peste una dintre cele mai mari descoperiri arheologice din istorie:
camere subterane imense care înconjurau mormântul împăratului,
conținând mai mult de 8.000 de soldați din teracotă gata de luptă.
Povestea armatei subterane începe cu Ying Zheng,
care a ajuns la putere ca împărat al statului Qin la 13 ani
în anul 246 BCE.
Ambițios și neîndurător,
a ajuns Qin Shi Huangdi,
primul împărat al Chinei după unirea celor 7 regate aflate în război.
Domnia lui de 36 de ani a văzut multe realizări istorice,
incluzând un sistem universal de măsuri și greutăți,
un sistem de scriere standardizat pentru toată China,
și o linie de apărare cunoscută mai târziu ca Marele Zid Chinezesc.
Poate că Qin Shi Huangdi a dedicat atât de mult efort
pentru a-și asigura moștenirea istorică
deoarece era obsedat de condiția sa de muritor.
Și-a petrecut ultimii ani angajând cu disperare alchimiști
și organizând expediții în căutarea elixirelor vieții
care să-l ajute să dobândească nemurirea.
În primul său an de domnie,
a început construirea unei necropole subterane imense,
plină de monumente, artefacte,
și o armată care să-l însoțească în cealaltă lume
și să-i continue domnia.
Această armată magnifică încă stă în formație de luptă
și e divizată de-a lungul câtorva culoare.
O diviziune cuprinde forța principală de 6.000 de soldați,
fiecare cântărind câteva sute de livre,
o a doua are mai mult de 130 de care de război și peste 600 de cai,
iar o a treia găzduiește comandamentul.
Un al patrulea culoar gol sugerează că marele proiect
nu a putut fi încheiat înainte de moartea împăratului.
În plus, camerele învecinate conțin statuete de muzicieni și acrobați,
muncitori și oficiali guvernamentali,
și diverse animale exotice,
sugerând că Împăratul Qin avea mai multe planuri pentru viața de apoi
decât a purta un război.
Toate figurinele sunt făcute din teracotă, sau pământ ars,
un tip de lut roșu.
Pentru realizarea lor, mai multe ateliere și peste 720.000 de muncitori
au fost rechiziționate de împărat,
inclusiv grupuri de artizani care modelau separat fiecare parte a corpului
pentru a construi statui individualizate precum adevărații soldați ai împăratului.
Statuile sunt așezate în funcție de rang
și au diferite arme și uniforme,
frizuri și expresii distincte,
chiar și urechi unice.
La început, fiecare războinic era pictat în culori vii,
dar expunerea la aer a făcut ca vopseaua să se usuce și exfolieze,
rămânând doar baza de teracotă.
Din acest motiv o altă încăpere aflată la mai puțin de o milă depărtare
nu a mai fost dezgropată.
Acesta este adevăratul mausoleu al lui Qin Shi Huangdi,
unde se află palate, pietre prețioase și artefacte,
chiar și râuri de mercur ce curg printre munți de bronz.
Dar până când se va găsi o cale de a-l expune fără a-i deteriora comorile,
mormântul va rămâne sigilat.
Nu doar împăratul Qin și-a dorit companie pentru ultima sa destinație.
Vechile morminte egiptene conțin modele de lut înfățișând viața ideală de apoi,
morții din perioada japoneză Kofun erau îngropați
cu sculpturi înfățișând cai și case,
iar mormintele din insula Jaina lângă coasta Mexicului
sunt pline de figurine din ceramică.
Din fericire, oricât de neîndurător era,
Împăratul Qin a ales să aibă slujitori și soldați construiți în acest scop,
în loc să sacrifice viețile celor vii pentru a-l însoți,
așa cum se practica în Egipt, vestul Africii, Anatolia,
părți din America de Nord
și chiar și în China în timpul dinastiilor Shang și Zhou.
Astăzi, oameni din toată lumea vin să-i vadă pe acești soldați stoici
ce vor aștepta tăcuți comenzile de luptă încă multe secole de acum înainte.