A nevem Ed Snowden, 29 éves vagyok.
Hawai-ban dolgozom az NSA-nál (Amerikai Nemzetbiztonsági Hivatal) Booz Allen Hamiltonnak, mint közlétesítményi hálózat elemző.
Milyen beosztásokban dolgoztott, mielőtt az ügynökséghez került?
Rendszer mérnök voltam, rendszergazda,
vezető tanácsadó a C.I.A.-nél
problémamegoldási konzultáns, távközlési információs rendszerek tisztviselője.
Az egyik dolog amire az emberek kíváncsiak lesznek,
próbálják megérteni hogy ön kicsoda, és mi jár a fejében,
jött valahol egy pont amikor átlépte a határt kiszivárogtatás gondolatáról a döntéstre, hogy szivárogtat
és úgy döntött hogy ön lessz a szivárogtató.
Vezessük át az embereket ezen a döntési folyamaton.
Amikor különleges hozzáférésű pozíciókban dolgozik, mondjuk mint rendszer gazda egy hírszerző ügynökségnél,
sokkal több információ tárul ön elé, sokkal szélesebb skálán, mint egy átlagos munka vállaló előtt
és ezért olyan dolgokat láthat amelyek felháborítóak lehetnek.
De egy átlagos ember karrierje folyamán egy vagy két ilyen esetet ha lát.
Mikor mindenbe belelát, látja az esetek gyakoriságának emelkedését is,
és rájön hogy néhány dolog ezek közül már tulajdonképpen visszaélésnek számít.
És amikor beszél róluk az embereknek egy olyan helyen, mint ez, ahol ez a dolgok rendje,
az emberek nem akarják komolyan venni, és ön tudja jobb ha inkább rájuk hagyja.
De idővel, az ilyen dolgokról való tudás felgyülemlik, és kényszert érez rá hogy beszéljen róla.
És minél többet mond róla, annál jobban elutasítják, és annál többen mondják önnek hogy ez nem egy probléma,
amíg hirtelen rá nem jön, hogy ezt a közvéleménynek kell eldöntenie,
nem valakinek aki csak egyszerüen fell lett véve kormány álltal.
Beszéljünk egy kicsit arról, hogy hogyan működik az amerikai megfigyelő államszervezet. Ez az amerikaiak tevékenységeit célozta?
Az NSA, és úgy általában az intelligenciai ügynökségek összpontosítanak az információ megkapására, hacsak lehetséges, akárhonnan, és akármilyen eszközzel,
és azt hiszik, hogy hivatkozhatnak arra, hogy a nemzet érdekeit szolgálják.
Eredetileg tengeren túli információgyűjtésnél láthattuk ezt a szűk keretek közötti összpontosítást.
Most egyre fokozódóan látjuk hogy a hazai földön is ez történik.
És ennek az eléréséhez, ők, főleg az NSA, minden communikációt megfigyelés alatt tart.
Ők egyben betárolnak mindent.
Begyűjtik a rendszerbe, leszűrik, és kielemezik őket, és mérlegelik, majd tároltják őket egy ideig,
csak azért mert ez a legkönnyeb és legcélszerübb módja a céljaik elérésének.
Szóval, lehet hogy ők azt terveztik, hogy valaki olyat figyeljenek meg, aki összeköttetésben van egy idegen kormánnyal,
vagy valakit aki terrorizmussal gyanúsítanak, ők a ti beszélgetéseiket gyűjtik be ebből a célból.
Bármilyik elemző bármikor meg tud célozni bárkit, bármilyen kódszót, bárhol.
Hogy hol lessz a beszélgetések felvételének a helye az az érzékelő háló hatókörétől,
és az elemő hatáskörének a felhatalmazásátöl függ. Nem minden elemző képes mindent megcélozni.
De nekem az asztalomnál ülve, feltétlenül megvolt minden felhatalmayásom hogy bárkit lehallgassak,
önnel kezdve, vagy az ön könyvelőjét, egy szövetségi bírót,
még az elnököt is, ha volt tőle egy személyes emailem.
Az egyik rendkívüli része ennek az eseménynek, hogy a szivárogtatók általában névtelenül csinálják a dolgaikat,
és tesznek lépéseket hogy névtelenek maradjanak ameddig csak lehet, amit remélnek, gyakran, hogy örökre ugy lessz.
Önnek viszont, pont ellenkező a felfogása, és nyíltan kijelenti hogy ön áll a leleplezések mögött.
Miért döntött így?
Szerintem tartozunk a közvéleménynek egy magyarázattal hogy mi van motiváció hátterében ezeknél az embereknél, akik ezeket a leleplezéseket teszik, amik a demokrácia modelén kivül esnek.
Ha ön aláaknázza a kormány hatalmát, az alapvetően veszélyes a demokráciára.
És ha ezt titokban csinálja, következetesen, tudja, mint mikor a kormány csinálja a titkos akcióknál haszonszerzés miatt,
az olyasmi mintha megbízást adnának a tisztjeiknek, hogy, "Hé beszélj a sajtónak erről meg arről, hogy a közvélemény a mi oldalunkra álljon".
De ezt ritkán, ha egyálltalán megteszik mikor a visszaélések történnek. Az egyszerűen a polgárokra hárul.
De általában ellehetetlenítik őket. Tudod, az lesz belőle,
hogy ezek az emberek az ország, a kormány ellen vannak. De én nem.
Nem vagy különb bárki másnál. Nincsenek különleges képességeim.
Én csak egy vagyok a sok közül, aki nap mint nap ül az irodájában, és figyeli mi folyik, és mi történik körülötte.
"Ez nem a mi feladatunk eldönteni. A közvéleménynek kell eldöntenie, hogy vajon e programok politikája jó vagy rossz".
És hajlandó vagyok a jegyzőkönyvben aláirni hogy megvédjem a hitelességét, és elmondjam, "Én nem változtattam rajtuk. Én nem módosítottam meg a történetet.
Ez az igazság. Ez az, ami történik. Önöknek kell eldönteni, hogy vajon szükséges-e ezt csinálnunk."
Gondolt-e arral, hogy az amerikai kormány miként fog reagálni a viselkedésére,
már ugy hogy mit mondhatnak majd önről, hogyan ábrázolhatják majd önt, mit próbálhatnak majd megtenni önnel?
Igen, a C.I.A. -t ismerve.
Lehetséges hogy néhány emberük, vagy bármelyik szövetségesük a nyomomban eredhet.
Tudja, ők szorosan együttműködnek számos más nemzettel.
Vagy például, mint tuja, lefizethetik a hong kong-i maffiát. Vagy bármilyen ügynöküket vagy kivülállót.
Itt van egz C.I.A. állomás az út végén, és a konzulátus itt van Hong Kong -ban
és biztos vagyok benne hogy jövőhéten nagyon elfoglaltak lesznek.
Ebben a félelemben kell leélnem a hátralevő életem, bármeddig tartson is az.
Nem szállhat szembe a világ legerősebb hírszerző ügynökségeivel, és elvárja hogy teljessen fel legyen mentve minden kockázattól,
mert ők olyan erős ellenfelek, hogy senki sem tud érdemben szembeszállni velük.
Ha ők el akarnják önt kapni, idővel elfognják önt kapni.
De, ugyanakkor el kell határoznia hogy, mi az ami igazán fontos önnek.
Ha élni, élni bilincsben de kényelemben az az amit őn elfogad-
és én azt hiszem sokan elfogadják ezt közülünk, hogy ilyen az emberi természet -
ön minden nap felkel, dolgozni megy, megkapja a nagy fizetést
egy viszonylag kevés, közérdekkel ellentétes, munkáért,
és este pedig lefekszik a kedvenc műsorai után. De...
ha felismeri, hogy ez az a világ amit ön segítt megteremteni,
és ami rosszabb lessz a következő generációval, és az azután jövő generációval,
aki kiterjeszti a kapacitását ennek a strukturális fajta elnyomásnak,
ön akkor rájön hogy ön hajlandó bármilyen kockázatot elvállalni, és nem számít hogy milyen vége lesz
egészen addig, amíg a közvélemény meghozza a saját döntését arról hogy ezeket a dolgokat hogyan alkalmazák.
Miért kellene az embereknek törődni a megfigyelésükkel?
Mert, még akkor is ha nem is tesz semmi rosszat, figyelik és rögzítik minden lépését.
És a rendszerek tárolókapacitása évről évre növekszik, következetesen, nagyságrendek álltal,
mig elkezd arra a pontra jutni, ahol semmi rosszat nem kellett hogy elkővessen.
Ön egyszerüen csak gyanúba keveredhet valaki álltal, akár egy téves hívás miatt
és akkor ők kihasználják a rendszert, hogy vissza menjenek az időben, és megvizsgálnak minden döntését amit valaha hozott
minden barátot akivel valaha is megbeszélt valamit,
és megtámadják önt azon az alapon, mint hogy kikövetkeztetik a gyanút
egy ártatlan életből, és lefesthetnek bárkit a bűnösök szemszögéből.
Jelenleg egy szobában ülünk, Hong Kong -ban
ami azért van mert ide ön ide utazott.
Mondja el nekünk röviden, miért jött ide.
És főleg hogy lesznek emberek akik arról fognak spekulálni,
hogy mik az igazi szándékai azzal hogy olyan országba disszidált amit az Egyesült Államok első számú riválisának tartanak
ami Kína, szóval amit ön valójában csinál az az Egyesült Államok ellenségnek a megsegitése,
amivel önnek a szándéka a menedékjog megkaparintása. Beszélne erről egy kicsit?
Persze.
Van néhány állítás ezekben a vitákban
ami benne van a Hong Kong-i választás kérdésében.
Az első az az hogy Kína az Egyesült Államok ellensége. Az nem az.
Úgy értem, vannak konfliktusok az Egyesült Államok és Kína kormánya között.
De az emberek alapvetően nem foglalkoznak ezzel. Mi szabadon kereskedünk egymással. Mi nem vagyunk háborús viszonyban.
Mi nem állunk fegyveres konfliktusban, és nem is szándékozunk. Mi a legnagyobb kereskedelmi partnerei vagyunk ott kint egymásnak.
Ráadásul Hong Kong-ban erős hagyománya van a szólásszabadságnak.
Az embereknek az jut eszükbe, "Ó, Kína, a nagy tűzfal". A kínai nagy kontinensen jelentős korlátozások vannak a szólásszabadságban, de
Hong Kong-ban az emberek régi hagyománya, hogy az utcákon tüntetnek, így kifejezve nézeteiket.
Itt nincs szűrve az Internet,
nem jobban mint bármelyik egyébb Nyugati állam.
Sőt, azt hiszem, Hong Kong-i kormány valójában független sok más vezető Nyugati Állam kormánnyaitól is.
Ha az ön motivácója az lett volna hogy kárt okozzon az Egyesült Államoknak és segítse az ellenségeit, vagy az hogy személyes javakra tegyén szert,
voltak-e dolgok amiket ezekkel a dokumentumokkal megtehett volna azon célok elérésére, amit végül is mégsem tett meg?
Ó, nagyon is. Úgy értem, bárki a hozzáférési lehetőséggel és a teknológia képességel együtt, mint én voltam
megtehette, tudja, csak kiszippanthatta volna a titkokat, és az Orosz nyilvános piacra dobhata volna őket. Tudja, náluk is mindig van egy nyitott ajtó, mint ahogy nálunk is.
Bejárásom volt, tudja, mindenkinek a teljes munkájába az NSA-nél, az egész ügynökségre kollektíven,
és rejtett eszközökhöz szerte a világon, minden irodához amink van, azok küldetéseihez, és még többhöz.
Ha csupán kárt akartam volna tenni a E.Á.-ban.. tudja... ön lezárhatta volna az egész megfigyelő rendszert egy délután alatt.
De nem ez a célom. És azt hiszem, hogz mindenki aki ezt állitja,
meg kellene fontolnia, ha ők az én helyzetemben lettek volna,
tudod, egy kiváltságos életet élnek - Hawai-ban, az Édenben, egy csomó pénzt keresve -
nekik mi kellene ahoz hogy ezt mind otthagyják?
Én attól félek a legjobban a végeredménnyel kapcsolatban Amerika részéről, hogy a leleplezések semmin nem fognak változtatni.
Az emberek látják majd a médiában ezeket a leleplezéseket.
Tudni fogják, hogy a kormány milyen egyoldalú hatalmat enged meg magának,
hogy nagyobb befolyást hozzanak létre az amerikai és a globális közösségben,
de nem fogják vállalni a kellő kockázatot, hogy szembeszálljanak és harcoljanak a változásért,
hogy rákényszerítsék a képviselőiket, hogy álljanak ki az ő érdekeikért.
És ahogy telnek a hónapok, telnek az évek, egyre csak rosszabb lesz,
mígnem a rendelkezések változni fognak,
mert az egyetlen dolog ami korlátozza a megfigyelés működését, az a rendelkezések.
Még a megállapodásaink is a más szuverén államokkal,
mi azt rendelkezési kikötének vesszük, nem pedig törvényszerinti kikötésének.
És emiatt , egy új vezetőt választanak majd, aki megforditja a kapcsolót, és azt mondja
...a krizis miatt, a veszeldelmek miatt amik jőnnek a világra, tudja, egy új fajta, kiszámithattlan fenyegetés,
szükségünk van több hatalomra, több erőre, és annál a pontnál az emberek már semmit sem tehetnek ellene
és ez lesz a kulcsrakész zsarnokság.