"כמה נולדים גדולים,
כמה מגיעים לגדולה,
ועל אחרים הגדולה נדחפת", אמר וויליאם שייקספיר.
או שלא?
כמה אנשים מפקפקים אם שייקספיר באמת כתב את העבודות שנושאות את שמו,
או אם הוא בכלל היה קיים.
הם משערים ששיקספיר היה פסאודונים לכותב אחר,
או קבוצה של כותבים.
מועמדים מוצעים לשייקספיר האמיתי
כוללים כותבי מחזות מפורסמים אחרים, פוליטיקאים ואפילו כמה נשים בולטות.
האם יכול להיות שהסופר הגדול ביותר בשפה האנגלית
היה דמות דמייונית כמו מחזותיו?
רוב מלומדי שייקספיר דוחים את התאוריות האלו
בהתבסס על עדויות הסטוריות וביוגרפיות.
אבל יש מבחן אחר לבדוק אם השורות המפורסמות של שייקספיר
למעשה נכתבו על ידי מישהו אחר.
בלשנות, חקר השפה,
יכולה להגיד לנו הרבה על הדרך בה אנחנו דוברים וכותבים
על ידי בחינת התחביר, הדקדוק, הסמנטיקה ואוצר המילים.
ובשלהי המאה ה 17,
פילוסוף פולני בשם וינסנטי לוטוסלבסקי
הגה שיטה שידועה כסטילומטריה,
ויישם את הידע כדי לחקור שאלות של בעלות ספרותית.
אז איך סטילומטריה עובדת?
הרעיון הוא שלכל סגנון של סופר יש מאפיינים מסויימים
שנשארים די אחידים בין עבודות פרטניות.
דוגמאות למאפיינים כוללות אורך משפט ממוצע,
הסידור של מילים,
ואפילו מספר החזרות של מילה מסויימת.
בואו נביט בשימוש במילה אתה ונציג אותה כמימד, או ציר.
כל אחת מהעבודות של שייקספיר יכולה להמצא על הציר ההוא,
כמו נקודת מידע, בהתבסס על מספר החזרות של המילה.
בסטטיסטיקה, הצפיפות של נקודות האלה
נותנת לנו מה שידוע כשונות, טווח צפוי למידע שלנו.
אבל, זה רק מאפיין אחד במרחב רב מימדי.
עם כלי איחוד שנקרא אנליזת רכיבים ראשיים,
אנחנו יכולים להפחית את המרחב הרב מימדי לתוך רכיבים בסייסים
שיחד מודדים את השונות בעבודות של שייקספיר.
אנחנו יכולים לבחון אז את העבודות של המתמודדים שלנו
מול הרכיבים הבסיסיים האלה.
לדוגמה,
אם מספיק עבודות של פרנסיס בייקון נופלות בתוך השונות של שייקספיר,
זו תהייה עדות די חזקה
שפרנסיס בייקון ושייקספיר הם למעשה אותו אדם.
מה הראו התוצאות?
ובכן, הסטילומטריסט שביצע את זה קבע
ששיקספיר הוא לא אחר משייקספיר.
הבארד הוא הבארד.
עבודות המתחזים פשוט לא משתוות לסגנון היחודי לשייקספיר.
עם זאת, הסטטיסטיקאי החרוץ שלנו מצא
כמה עדויות משכנעות לשיתוף פעולה.
לדוגמה, אחד המחקרים האחרונים קבע
ששיקספיר עבד עם כותב המחזות כריסטופר מרלו על "הנרי השישי,"
חלקים אחד ושתיים.
הזהות של שייקספיר היא רק אחת מהרבה בעיות שסטילומטריה יכולה לפתור.
היא יכולה לעזור לקבוע מתי עבודה נכתבה,
אם טקסט עתיק הוא זיוף.
אם סטודנט העתיק עבודה,
או אם האימייל שקיבלתם בעל חשיבות גבוהה או זבל.
והאם הכתיבה חסרת הזמן של השורות של שייקספיר
פשוט מתמצה למספרים וסטטיסטיקות?
לא ממש.
אנליזה סטילומטרית אולי תגלה מה שעושה את העבודות של שייקספיר למובחנות מבנית,
אבל היא לא יכולה ללכוד את היופי של ההסנטימנטים והרגשות שהן מביעות,
או למה הן משפיעות עלינו בדרך שהן משפיעות.
לפחות עדיין לא.