Da li ste ikada plutali u bazenu,
bilo vam je udobno i mislili ste:
"Čoveče, baš bi bilo kul biti astronaut!
Možeš da lebdiš u dubokom svemiru,
gledaš dole na Zemlju i tako to.
Baš bi bilo super!"
Samo što uopšte nije tako.
Ako ste u dubokom svemiru,
vi kružite Zemljom
i to se zove slobodnim padom.
Zapravo padate ka Zemlji.
U redu, razmislite o ovome na sekund.
To je osećaj koji imate
ako krećete preko vrha tobogana,
idete kao: "Vaaaau!"
Samo što ovo radite stalno
dok kružite Zemljom
dva,
tri,
četiri
sata,
dana,
koliko god, zar ne?
Kako onda funkcioniše kruženje oko planete?
Posavetujmo se sa Isakom Njutnom.
Imao je ovu zamisao,
mali misaoni eksperiment.
Uzmete top,
stavite ga na vrh brda.
Ako ispalite đule,
ono se malo udalji.
Ali ukoliko ga ispalite jače,
ode dovoljno daleko da se spusti
malo iznad krive Zemlje.
Možete onda zamisliti,
kada bi ga ispalili veoma, veoma jako,
otišlo bi skroz oko Zemlje
i vratilo se, bum!
i udarilo vas u leđa ili tako nešto.
Vratimo se skroz nazad
i stavićemo vas u maleni satelit
iznad Zemljinog Severnog pola
i smatrajte da je sever gore.
Pašćete i udariti u Zemlju.
Ali zapravo se krećete postrance veoma brzo.
Kada padnete,
promašićete.
Završićete na strani Zemlje,
padajući dole,
i Zemlja vas sada uvlači postrance.
U redu, i uvlači vas postrance
i padate dole,
i opet promašujete Zemlju
i sada ste ispod Zemlje.
I Zemlja će vas povući nagore
ali još se pomerate postrance.
Tako da opet promašujete Zemlju.
Sada ste sa druge strane Zemlje,
krećući se nagore a Zemlja vas vuče postrance.
U redu, pašćete postrance
ali kretaćete se nagore pa ćete promašiti.
I sada ste opet povrh Zemlje,
iznad Severnog pola,
idete postrance i padate nadole,
i pogodili ste.
Nastavićete da promašujete jer se krećete tako brzo.
Astronauti ovako kruže Zemljom.
Uvek padaju ka Zemlji,
ali uvek promašuju
i stoga stalno padaju.
Imaju osećaj da padaju
pa to moraju da nekako prihvate.
Zapravo, ako biste trčali dovoljno brzo i sapleli se,
mogli biste da promašite Zemlju.
Ali postoji veliki problem.
Prvo, trebalo bi da idete 8 kilometara u sekundi.
To je 29 000 kilometara na čas,
malo više od 23 maha!
Drugi problem:
ako biste išli tako brzo,
da, kružili biste Zemljom
i vratili se odakle ste krenuli,
ali na putu ima dosta vazduha,
ljudi i drugih stvari.
Tako da biste izgoreli zbog atmosferskog trenja.
Tako da ne bih ovo preporučio.