Kaj imajo te živali skupnega?
Več, kot bi si mislili.
Z več kot 5000 drugimi vrstami, se uvrščajo med sesalce
oziroma v razred Mammalia.
Vsi sesalci so vretenčarji, kar pomeni, da imajo hrbtenice.
A sesalci se od ostalih vretenčarjev razlikujejo
po številnih skupnih lastnostih.
Mednje sodijo topla kri,
dlakavost,
sposobnost dihanja s pljuči
in hranjenje mladičev z mlekom.
Kljub podobnostim pa obstajajo
med temi bitji tudi številne biološke razlike
in ena najzanimivejših je način rojevanja.
Začnimo z najbolje poznanimi, placentalnimi sesalci.
Ta skupina zajema ljudi,
mačke,
pse,
žirafe
in celo sinjega kita, največjo žival na Zemlji.
Posteljica, trdna plošča dobro prekrvavljenega tkiva,
se pritrdi na steno maternice in vzdržuje razvijajoči zarodek.
Posteljica ohranja mladiča pri življenju med nosečnostjo.
Ker je direktno povezana z materinim ožiljem,
pošilja hranila in kisik naravnost v telo mladiča
prek popkovine
ter odstranjuje njegove izločke.
Placentalni sesalci lahko ostanejo v maternici veliko dlje od ostalih sesalcev.
Mladi sinji kiti, na primer, preživijo v materi skoraj celo leto.
Posteljica ohranja mladiča pri življenju vse do rojstva,
ko se popkovina pretrga
in mladičev lastni dihalni,
krvožilni
in izločalni sistemi prevzamejo njeno funkcijo.
Novorojeni sinji kit, ki meri okrog 7 metrov, že lahko plava.
Naslednjih 6 mesecev bo popil
225 litrov gostega, mastnega materinega mleka dnevno.
Medtem lahko v Avstraliji najdemo drugo vrsto sesalcev -
vrečarje.
Mladiči vrečarjev so tako majhni in krhki, ko se rodijo,
da morajo z razvojem nadaljevati v materini vreči.
Vzemimo rod Dasyurus, ene najmanjših vrečarjev na svetu.
Ob rojstvu tehtajo le 18 miligramov,
kar ustreza 30 kristalom sladkorja.
Kenguru, še en vrečar,
povrže naenkrat enega samega mladiča v velikosti bombona.
Mladič zleze navzdol po srednji izmed materinih treh vagin,
nato pa mora splezati navzgor do vreče,
kjer ob sesanju mleka preživi naslednjih 6-11 mesecev.
Še ko mladi kenguru zapusti to varno zavetje,
se bo vračal v vrečo sesati mleko.
Včasih je le eden izmed treh mladičev, za katere mati skrbi.
Kengurujka lahko pogosto vzdržuje enega v maternici,
drugega pa v vreči.
V neugodnih razmerah lahko kengurujke
nosečnost začasno ustavijo.
Ko pride do tega, lahko proizvajajo dve različni vrsti mleka,
eno za novorojenca,
drugo za starejšega mladiča.
Beseda mammalia pomeni "od prsi,"
nekoliko neustrezno ime,
saj kenguruji res proizvajajo mleko iz bradavic v svojih vrečah,
vendar nimajo dojk.
Isto velja za stokovce, tretjo in najnenavadnejšo vrsto sesalcev.
Nekoč je obstajalo na stotine vrst stokovcev,
danes pa jih je le še pet:
štiri vrste kljunatih ježkov ter kljunaš.
Ime so dobili po stoku ali kloaki,
odprtini, ki jo uporabljajo tako za razmnoževanje,
kot za izločanje in
nošenje jajc.
Tako kot ptice,
plazilci,
ribe,
dinozavri
in drugi,
te vrste ležejo jajca, namesto da bi rodile žive mladiče.
Njihova jajca imajo mehko lupino
in ko se mladiči izležejo, sesajo mleko iz por na materinem telesu,
dokler niso dovolj veliki, da se prehranjujejo sami.
Čeprav nosijo jajca in imajo značilnosti, ki jih povezujemo z nesesalci,
kot na primer kljunaševa plavalna kožica,
kljun
in strupena ost, ki jo imajo samci na nogah,
so vseeno sesalci.
To pa zato, ker imajo značilnosti, ki definirajo sesalce
in so evolucijsko povezani z ostalimi člani razreda sesalcev.
Placentalni sesalci,
vrečarji
in stokovci,
vse te živali in njihove edinstvene metode rojevanja, še tako bizarne,
so mnogo tisočletij uspešno prinašale novo življenje in raznolikost
v kraljestvo sesalcev.