Mit is jelent nőnek lenni?
Minden nőnek két X-kromoszómája van, igaz?
Ami azt illeti, ez nem igaz.
Vannak mozaik-nők,
X, XY vagy XXX kromoszómatípusok keverékével.
Ha pedig nem csak a kromoszómánktól függ,
mégis mitől lesz nő valaki?
Attól, hogy nőies?
Hogy férjhez megy?
Gyereket szül?
Nem kell messzire mennünk, hogy e szabályok alól
látványos kivételeket találjunk,
ám mindannyiunkban van valami közös, amitől nők vagyunk.
Lehet, hogy e valami az agyunkban rejlik.
Talán hallottak múlt századi elméleteket arról,
hogy a férfiak jobbak a matekban, mint a nők,
mert nagyobb az agytérfogatuk.
E teóriákat azóta megcáfolták.
Az átlagos férfi agya harmad akkora,
mint egy átlagos elefánté,
ám ez nem jelenti azt,
hogy az átlagos férfi háromszor butább, mint egy elefánt.
Vagy mégis?
(Nevetés)
Női idegtudósok új hulláma
fontos különbségeket fedez fel a férfi és női agy között
az idegkapcsolódások,
agyi struktúrák és agyműködés területén.
Arra jutnak, hogy az agy olyan, mint egy foltokból álló mozaik –
keverék.
A nőknek főleg női foltjaik és néhány férfifoltjuk van.
Figyelembe véve az új adatokat, mit jelent nőnek lenni?
Jóformán egész életemben ezen gondolkodtam.
Amikor az emberek megtudják, hogy transznemű nő vagyok,
mindig megkérdik:
"Honnan tudod, hogy nő vagy?"
Tudósként a gender biológiai alapját keresem.
Meg akarom érteni, mitől vagyok én – én.
A legmodernebb tudomány felfedezései
fényt derítenek a gendert meghatározó biológiai markerekre.
A genetika, idegtudomány, élettan és pszichológia terén dolgozó munkatársaimmal
a gender működését próbáljuk felderíteni.
Ezeket az eltérő tudományterületeket mind összeköti valami –
az epigenetika.
Az epigenetika azt kutatja, hogyan változhat meg
gyökeresen és tartósan a DNS-tevékenység
annak ellenére, hogy a DNS-lánc ugyanolyan marad.
A DNS hosszú, fonalszerű molekula, amely sejtjeink belsejében tekeredik.
Olyan sok DNS van,
hogy tényleg efféle bogokba csavarodik –
hívjuk őket csak csomóknak.
Külső tényezők befolyásolják a DNS-csomók formálódását.
Elképzelhetik úgy is,
hogy sejtjeinkben különféle szerkentyűk építkeznek,
kapcsolóáramköröket hoznak létre,
az élethez kellő mindenfélét tesznek.
Itt van egy, ami a DNS-t olvassa, és RNS-t épít.
Ez itt nagy adag ingerületátvivőt cipel
az agysejt egyik sarkából
a másikba.
Nem kapnak veszélyességi pótlékot ezért?
(Nevetés)
Ez itt egy egész molekulagyár –
egyesek szerint az élet titka.
Ez a riboszóma.
2001 óta tanulmányozom.
Sejtjeink egyik káprázatos tulajdonsága,
hogy a bennük rejlő összetevők biológiailag lebomlanak.
Lebomlanak,
majd napról napra újraépülnek,
mint egy utazó cirkusz,
ahol a körhintákat minden egyes nap szétszerelik, majd újraépítik.
Sejtjeink és az utazó cirkusz között az a nagy különbség,
hogy a cirkusz esetében
képzett mesteremberek építik naponta újra a körhintákat.
Sejtjeinkben nincsenek képzett mesteremberek,
csak egyszerű építő gépezetek,
amelyek felépítik, ami a tervekben szerepel,
bármi álljon is bennük.
A terv pedig nem más, mint a DNS.
Az utasítás sejtjeink minden egyes zeg-zugára vonatkozik.
Ha pl. minden, ami az agysejtjeinkben van,
szinte naponta lebomlik,
mégis hogyan emlékszik az agy bármire is egy napnál tovább?
Itt jön be a képbe a DNS.
A DNS nem bomlik le.
Ám ahhoz, hogy a DNS emlékezzen, hogy valami megtörtént,
valahogy meg kell változnia.
A változás nem lehet a DNS-szekvenciában;
ha ez folyton megváltozna,
lehet, hogy naponta új fület vagy szemet növesztenénk.
(Nevetés)
A DNS ehelyett az alakját változtatja,
és itt kapnak szerepet a DNS-csomók.
DNS-emlékezetként is elképzelhetik őket.
Ha valami nagy dolog történik életünkben,
pl. egy megrázó gyerekkori élmény,
stresszhormonok árasztják el agyunkat.
A stresszhormonok nem a DNS-szekvenciára hatnak,
hanem a DNS alakját változtatják meg.
A DNS azon részére hatnak,
amely a stressz csökkentésére utasítja a molekulagyárat.
A DNS ezen része csomóba tekeredik,
és a buta gépek többé nem tudják elolvasni az utasításokat,
hogy stresszt csökkentő gépeket építsenek.
Bonyolultan hangzik, de ez történik mikroszkopikus szinten.
Makroszinten pedig elveszítjük képességünket, hogy a stresszt kezeljük,
és ez rossz.
Így emlékszik a DNS a múltban történtekre.
Azt hiszem, ez történt velem is,
amikor nemváltásba kezdtem.
Tudtam, hogy belül nő vagyok,
női ruhákat viseltem,
de mindenki női ruhát viselő férfinak látott.
Úgy éreztem, bármit teszek is,
senki sem fog valóban nőnek látni.
A tudományban a hitelesség a legfontosabb,
az emberek pedig folyton kuncogtak a folyosókon,
megbámultak,
undorodva néztek rám –
féltek a közelemben lenni.
Emlékszem első nagy előadásomra a nemváltás után.
Olaszországban tartottam.
Korábban is tartottam fontos előadásokat,
ám ezúttal meg voltam rettenve.
A közönségre pillantottam,
és elkezdődött a sugdosás,
a bámulás,
a kuncogás és vihogás.
Nyolc évvel korábbi élményem a mai napig szorongással tölt el.
Elvesztettem a reményt.
Nyugi, jártam terápiára, úgyhogy jól vagyok –
már jól vagyok.
(Nevetés)
(Éljenzés)
(Taps)
De úgy éreztem, ami sok, az sok:
tudós vagyok,
az asztrofizika doktora,
rangos folyóiratokban publikáltam,
a hullám-részecske interakciók, az űrfizika,
a nukleinsav-biokémia témáiban.
Azt tanultam, hogy járjak a dolgok végére, úgyhogy...
(Nevetés)
felmentem a netre.
(Taps)
Netezni kezdtem, és lenyűgöző kutatásokra bukkantam.
Megtanultam, hogy ezek a DNS-csomók nem feltétlenül rossz dolgok.
Valójában a csomók képződése és felbomlása olyan,
mint egy bonyolult programnyelv.
Csodálatos pontossággal programozza testünket.
Ha teherbe esünk,
megtermékenyített petesejtjeink újszülött babává nőnek.
E folyamat ezernyi DNS-döntést követel meg.
Vérsejt alakuljon ki egy magzati sejtből?
Szívsejt? Agysejt?
E kérdések a terhesség különböző szakaszaiban dőlnek el.
Néhány az első trimeszterben, néhány a másodikban,
néhány pedig a harmadikban.
Hogy igazán megértsük a DNS döntéshozó folyamatát,
atomi szinten kell látnunk a csomóképződést.
A legerősebb mikroszkópok sem látják.
Mi lenne, ha számítógépen próbálnánk szimulálni?
Milliónyi számítógépre volna ehhez szükségünk.
Épp van is milliónyi számítógépünk Los Alamos-i laborunkban,
amelyek hatalmas raktárban vannak egymáshoz kapcsolva.
Itt a DNS-t látjuk, amely egy egész gént alkot,
egyedi csomómintázatokba rendeződve.
Most először
csapatom egy egész DNS génjét szimulálta,
ami a mai napig a legnagyobb biomolekuláris szimuláció.
Most először kezdjük megérteni az eddig megoldatlan kérdést,
hogy a hormonok hogyan hatnak e csomók formálódására.
A DNS-csomók formálódása gyönyörűen megfigyelhető a kalikó macskákon.
A narancs és fekete szín közötti választás
még a méhben eldől,
úgyhogy a narancs és fekete foltok mintázata
pontosan mutatja, mi történt,
amikor a macska még csak aprócska embrió volt
az anyaméhben.
Ez a foltos mintázat megjelenik az agyunkban és a rákbetegségben is.
Közvetlenül összefügg az értelmi fogyatékossággal és az emlőrákkal.
Hasonló DNS-választások testünk más részeiben is eldőlnek.
Kiderült, hogy a kezdetleges nemi szervek a terhesség első trimeszterében alakulnak
női vagy férfi nemi szervvé.
A kezdetleges agy viszont
csak a második trimeszterben alakul női vagy férfiaggyá.
A jelenlegi modell szerint
az anyaméh egyedi összetétele okozza
a kezdetleges nemi szervek valamivé alakulását,
miközben a kezdetleges agy más módon alakul át.
A legtöbb epigenetikai kutatás
főleg a stresszre, szorongásra, depresszióra összpontosít –
nyomasztó,
rossz dolgokra.
(Nevetés)
Ám manapság –
a legújabb kutatások –
a pihenésre koncentrálnak.
Lehet pozitív hatása a DNS-ünkre?
Az egereken végzett kísérletek adatai még nem teljesek.
Tudjuk: az egerek pihennek,
de meditálnak-e vajon, mint a dalai láma?
Elérik-e a megvilágosodást?
Tudnak-e köveket mozgatni tudatukkal, mint Yoda, a jedimester?
(Yoda hangja) Hm, egy jedi egér biztosan érzi az erőt, hm.
(Nevetés)
(Taps)
Vajon a támogatás, amit az akkori olaszországi beszédem óta kaptam,
megpróbálta kicsomózni a DNS-emet?
Csodálatos barátaim vannak, támogató szüleim,
és szerető kapcsolatban élek;
mindez erőt és reményt adott ahhoz, hogy másoknak segítsek.
Munkahelyemen szivárványszínű karkötőt viselek.
Néhányan felvonják a szemöldöküket, ám ez a tudatosságot is erősíti.
Rengeteg transznemű embert –
főleg színes bőrű nőket –
még egy megalázó megjegyzés is öngyilkosságba kergetne.
40%-unk kísérel meg öngyilkosságot.
Ha ezt hallják, és úgy érzik, nincs más esélyük,
hívják fel egy barátjukat,
próbáljanak egy segítő csoportba bekerülni!
Ha önök nem is transznemű nők, de ismerik az elszigeteltség fájdalmát
vagy a szexuális támadásokét –
kérjenek segítséget!
Mit jelent hát nőnek lenni?
A legújabb kutatások azt mutatják,
a női és férfiagy valóban másként fejlődik az anyaméhben,
s talán ez adja nekünk, nőknek, a nőiség velünk született érzését.
Másrészt viszont
talán a hasonlóság érzése tesz minket nővé.
Olyan sokféle nő létezik,
hogy a kérdés, mit jelent nőnek lenni, talán nem is a legjobb kérdés.
Olyan, mint egy kalikó macskát kérdezni, mit jelent kalikó macskának lenni.
Nővé válni talán azt jelenti, hogy annak fogadjuk el magunkat,
akik valóban vagyunk,
és felismerjük a hasonlóságot egymásban.
Látom magukat.
És most láttak engem.
(Taps és éljenzés)