Šie senseno laiku pūķi ir satriecošas radības.
Tie ir dīvaini,
tie ir skaisti,
un mēs par tiem ļoti maz zinām.
Šādas domas maisījās man galvā,
veroties manas pirmās dinozauru grāmatas lapās.
Tolaik man bija aptuveni pieci gadi,
un es nolēmu tieši tur un tad
kļūt par paleontologu.
Paleontoloģija ļāva man apvienot manu mīlestību pret dzīvniekiem
ar manu vēlmi ceļot uz tāltāliem pasaules nostūriem.
Nu, dažus gadus vēlāk, es esmu vadījis vairākas ekspedīcijas
uz vissenāko tāltālo šīs planētas nostūri — Sahāru.
Es strādāju Sahārā, jo mans mērķis bija
atklāt jaunas dīvaina, plēsīga milzu dinozaura atliekas —
spinozaura atliekas.
Daži šī dzīvnieka kauli tika atrasti
Ēģiptes tuksnešos,
un tos pirms aptuveni 100 gadiem aprakstīja kāds vācu paleontologs.
Visi viņa spinozaura kauli diemžēl tika iznīcināti Otrajā pasaules karā.
Tā nu viss, kas mums palika, bija vien daži zīmējumi un piezīmes.
No šiem zīmējumiem
zinām, ka šis radījums, kas dzīvoja pirms aptuveni 100 miljoniem gadu,
bija ļoti liels,
tam bija uz muguras bija garas adatas kas veidoja greznu buru,
un tam bija gari, slaidi žokļi, mazliet līdzīgi krokodilam,
ar koniskiem zobiem,
ko tas, iespējams, izmantoja slidena medījuma, piemēram, zivju, ķeršanai.
Taču lielākoties tas bija viss,
ko zinājām par šo dzīvnieku nākamos 100 gadus.
Izpētes darbs aizveda mani uz robežapgabalu starp Maroku un Alžīriju,
uz vietu vārdā Kemkema.
Šajā vietā strādāt ir grūti.
Jācīnās ar smilšu vētrām, čūskām un skorpioniem,
un labas fosilijas tur atrast ir ļoti grūti.
Taču mūsu smagais darbs atmaksājās.
Mēs atklājām daudz pārsteidzošu sugu pārstāvju.
Lūk, lielākais dinozaura kauls, kāds jelkad atklāts šajā Sahāras daļā.
Mēs atradām plēsīgu milzu dinozauru atliekas,
plēsīgu vidēja izmēra dinozauru atliekas
un septiņus vai astoņu veidus krokodiliem līdzīgu mednieku.
Šīs fosilijas atradās upju sistēmas gultnē.
Šajā upju sistēmā mita arī milzīga, automašīnas izmēra celakantveidīgā zivs,
milzu zāģzivs,
un debesis virs upju sistēmas bija pilnas pterozauru —
lidojošu rāpuļu.
Tā bija visai bīstama vieta,
ne tāda, uz kādu gribētos aizceļot, ja mums būtu laika mašīna.
Tā nu mēs atradām visas šīs pārsteidzošās dzīvnieku fosilijas,
dzīvnieku, kas dzīvojuši spinozauram līdzās,
bet pats spinozaurs izrādījās esam ļoti izvairīgs.
Mēs atradām vien sīkas paliekas,
un es cerēju, ka kādā brīdī atradīsim daļu no skeleta.
Visbeidzot, pavisam nesen,
mums izdevās uziet izrakumu vietu,
kurā kāds vietējais fosiliju meklētājs atrada vairākus spinozaura kaulus.
Mēs atgriezāmies šajā vietā un atradām vēl kaulus.
Beidzot, 100 gadus vēlāk,
mums beidzot bija vēl viens daļējs šī dīvainā radījuma skelets.
Un mums izdevās to rekonstruēt.
Tagad mēs zinām, ka spinozauram bija galva,
kas bija mazliet līdzīga krokodila,
bet ļoti atšķirīga no citu plēsīgo dinozauru galvām,
ļoti atšķirīga no tiranozaura.
Taču patiešām interesantu informāciju mēs ieguvām no pārējā skeleta.
Mums bija garas adatas,
adatas, kas veidoja lielo buru.
Mums bija kāju kauli, mums bija galvaskausa kauli,
mums bija pleznveidīgas, platas pēdas...
ļoti neparasti, nevienam citam dinozauram nav šādu pēdu.
Mūsuprāt, tās varbūt bija vajadzīgas staigāšanai pa mīkstu zemi
vai varbūt, lai irtos ūdenī.
Mēs izpētījām arī kaula smalko mikrostruktūru,
spinozaura kaulu iekšējo struktūru,
un izrādās, ka tā ir ļoti blīva un cieša.
Tas atkal ir kaut kas, ko novērojam dzīvniekiem, kas daudz laika pavada ūdenī,
tas noder peldspējas kontrolēšanai ūdenī.
Mēs skenējām visus šos kaulus datortomogrāfā
un izveidojām digitālu spinozaura skeletu.
Un, ieraugot digitālo skeletu,
mēs sapratām, ka, jā, šis dinozaurs bija tāds kā neviens cits.
Tas ir lielāks nekā tiranozaurs,
un, jā, uz tā galvas ir burtiski rakstīts „zivjēdājs”,
taču patiesībā „ūdeni mīlošs” ir rakstīts uz visa tā ķermeņa
— blīvi kauli, pleznveidīgas pēdas, izmēros mazākas pakaļkājas, —
to visu mēs redzam dzīvniekos,
kas ievērojamu daļu laika pavada ūdenī.
Apaudzējot mūsu spinozauru ar muskuļiem,
— es pētu muskuļu piestiprināšanos un uzvelku mūsu dinozauram ādu —
mēs sapratām, ka mums ir darīšana ar upes briesmoni,
plēsīgu dinozauru, lielāku nekā tiranozaurs,
senajās upēs mītošo milžu valdnieku,
kas pārticis no ūdens dzīvniekiem, ko rādīju jums iepriekš.
Šis dinozaurs nelīdzinās nevienam citam — tieši tas šo atklājumu padara satriecošu.
Daži cilvēki teica: „O! Tādu atklājumu gadās piedzīvot tikai reizi dzīvē!
Šajā pasaulē vairs nav palicis daudz atklājama.”
Manuprāt, tās ir pilnīgas muļķības.
Manuprāt, Sahāra vēl ir pilna dārgumu,
un, kad cilvēki man saka, ka vairs nav vietu, ko pētīt,
man patīk citēt slavenā dinozauru mednieka Roja Čepmena Endrūsa teikto:
„Kāds piedzīvojums vienmēr ir bijis tepat ap stūri,
un pasaule vēl ir pilna ar stūriem.”
Tā bija pirms vairākām desmitgadēm,
kad Rojs Čepmens Endrūss uzrakstīja šīs rindas.
Un tā joprojām ir tiesa.
Paldies.
(Aplausi)