Šie drakonai iš gilios senovės yra neįtikėtini padarai.
Jie keisti,
jie gražūs
ir mes apie juos žinome labai mažai.
Šios mintys sukosi mano galvoje,
kai aš žiūrėjau į savo pirmosios knygos apie dinozaurus puslapius.
Tuo metu man buvo maždaug penkeri
ir aš tuojau pat nusprendžiau,
kad tapsiu paleontologu.
Paleontologija leido man suderinti meilę gyvūnams
su aistra keliauti į tolimus pasaulio kampelius.
Ir dabar, po kelerių metų, aš vadovavau kelioms ekspedicijoms
į tolimiausią kampelį šioje planetoje, Sacharą.
Aš dirbau Sacharoje, nes dalyvavau ieškojimuose
atskleidžiant naujus palaikus, keisto, milžiniško grobuonies dinozauro,
vadinamo spinozauru.
Keli šio gyvūno kaulai buvo rasti
Egipto dykumoje.
Ir jie prieš 100 metų buvo aprašyti vieno vokiečių paleontologo.
Deja, visi šio spinozauro kaulai buvo sunaikinti per Antrąjį pasaulinį karą.
Taigi viskas, kas liko, buvo keli piešiniai ir užrašai.
Iš šių piešinių
mes žinome, kad šis padaras, kuris gyveno prieš 100 milijonų metų,
buvo labai didelis.
Jis turėjo aukštus spyglius ant nugaros, suformavusius nuostabią burę.
Jis taip pat turėjo ilgus, liaunus žandikaulius, primenančius krokodilo,
su kūgiškais dantimis,
kurie galėjo būti naudojami gaudant slidų grobį, kaip žuvys.
Bet tai buvo beveik viskas, ką žinojome
apie šį gyvūną per pastaruosius 100 metų.
Mano darbo specifikacija atvedė mane į pasienio regioną tarp Maroko ir Alžyro.
Į vietą, vadinamą Kem Kem.
Tai sudėtinga vieta dirbti.
Reikia kovoti su smėlio audromis, su gyvatėmis ir skorpionais,
ir labai sunku ten atrasti geras fosilijas.
Bet mūsų sunkus darbas atsipirko.
Atradome daug nuostabių egzempliorių.
Ten yra didžiausias dinozauro kaulas,
koks tik kada nors buvo atrastas šioje Sacharos dalyje.
Mes radome milžiniškų grobuonių dinozaurų liekanas,
vidutinio dydžio grobuonių dinozaurų
ir septynias iš aštuonių krokodilinio tipo medžiotojų rūšių.
Šios fosilijos buvo nusėdusios upės tinkle.
Upės tinklas taip pat priglaudė milžinę, automobilio dydžio latimeriją,
pabaisą pjūklažuvę.
Ir dangus virš upės tinklo buvo užpildytas pterozaurais,
skraidančiais ropliais.
Tai buvo gana pavojinga vieta.
Ne tokia vieta, į kurią norėtumėte nukeliauti, jeigu turėtumėte laiko mašiną.
Taigi, mes randame visas šias nepakartojamas fosilijas gyvūnų,
kurie gyveno šalia spinozaurų,
bet pats spinozauras įrodė esantis nepagaunamas.
Mes rasdavome tik mažus gabalėlius,
ir aš vis tikėjausi, kad tam tikru momentu rasime dalinį skeletą.
Galiausiai, labai neseniai
mums pavyko atrasti kasinėjimo aikštelę,
kur vietinis fosilijų medžiotojas atrado keletą spinozauro kaulų.
Mes grįžome į aikštelę, surinkome daugiau kaulų.
Ir taip, po daugiau nei 100 metų, turėjome kitą šio keisto sutvėrimo
dalinį skeletą.
Ir mums pavyko jį rekonstruoti.
Dabar žinome, kad spinozaurai turėjo galvas
šiek tiek panašias į krokodilo,
labai skirtingas nuo kitų plėšrių dinozaurų,
kitokias, nei tiranozaurų.
Likusi skeleto dalis atskleidė labai įdomią informaciją.
Mes turėjome ilgus stuburus,
suformuojančius didelę burę.
Turėjome kojų kaulus, kaukoles,
irklo formos pėdas, plačias pėdas.
Dar kartą, labai neįprastas, jokie kiti dinozaurai tokių pėdų neturėjo.
Ir mes manome, kad jos buvo pritaikytos vaikščioti ant minkštų nuosėdų
arba irtis vandenyje.
Taip pat pažvelgėme į kaulų mikrostruktūrą,
į vidinę spinozaurų kaulų struktūrą.
Pasirodo, jie yra labai tankūs ir kompaktiški.
Vėlgi, tai bruožas, kurį matome gyvūnuose, praleidžiančiuose daug laiko vandenyje.
Tai naudinga kontroliuojant plūduriavimą vandenyje.
Kompiuterine tomografija nuskenavome visus kaulus
ir sukūrėme skaitmeninį spinozauro skeletą.
Ir, kai mes pažvelgėme į skaitmeninį skeletą,
supratome, kad tai dinozauras, nepanašus į jokį kitą.
Jis didesnis už tiranozaurą,
ir taip, galva šaukte šaukė „mintantis žuvimi“.
Iš tiesų, visas skeletas šaukte šaukė „mylintis vandenį“.
Tankūs kaulai, irklų formos pėdos, užpakalinės galūnės sumažintos.
Vėlgi, tai kažkas, ką matome gyvūnuose,
kurie praleidžia nemažai laiko vandenyje.
Taigi, mes apdėjome spinozaurą mėsa –
žiūriu į raumenų jungtis ir apsuku mūsų dinozaurą oda –
tada supratome, kad susidūrėme su upių pabaisa.
Grobuonišku dinozauru, didesniu už tiranozaurą,
šios senovės upės milžinų valdovu,
besimaitinančiu daugeliu vandens gyvūnų, kuriuos aš jums rodžiau anksčiau.
Taigi, tai tikrai padaro šį atradimą nepaprastu.
Tai dinozauras, nepanašus į jokį kitą.
Ir keli žmonės man sakė, „Oho, tai vieną kartą gyvenime pasitaikantis atradimas.
Šioje žemėje neliko daug dalykų, kuriuos galime atrasti.“
Na, manau, niekas negali būti toliau tiesos.
Manau, kad Sachara yra vis dar pilna lobių.
Ir, kai žmonės man sako, kad nebeliko vietų tyrinėjimams,
man patinka pacituoti garsų dinozaurų medžiotoją Roy Chapman Andrews.
Jis pasakė: „Visada, tiesiog už kampo laukia nuotykis –
ir pasaulis vis dar pilnas kampų.“
Tai buvo tiesa prieš daugelį dešimtmečių,
kai Roy Chapman Andrews parašė šias eilutes.
Ir tai vis dar tiesa šiandien.
Ačiū.
(Plojimai.)