הדרקונים האלה מהעבר הרחוק הם יצורים מדהימים.
הם מוזרים,
הם יפיפיים,
ואנחנו יודעים עליהם מעט מאוד.
המחשבות האלה עברו בראשי
כשהבטתי בדפים של ספר הדינוזאורים הראשון שלי.
הייתי בערך בן חמש באותו זמן,
והחלטתי אז
שאני אהיה פליאנטולוג.
פליאונטולוגיה אפשרה לי לשלב את האהבה שלי לחיות
עם התשוקה שלי לנסוע לפינות רחוקות של העולם.
ועכשיו, כמה שנים מאוחר יותר, הובלתי כמה משלחות
לפינה הכי רחוקה של הפלנטה, הסהרה.
עבדתי בסהרה מפני שהייתי במסע
לגלות שאריות חדשות של דינוזאור מוזר ענק וטורף
שנקרא ספינוזאורוס.
כמה עצמות של החיה התגלו
במדבריות של מצריים
ותוארו לפני בערך 100 שנה על ידי פליאנטולוג גרמני.
למרבה הצער, כל עצמות הספינוזאורוס הושמדו במלחמת העולם השניה.
אז כל מה שנשאר היו רק כמה איורים ורשימות.
מהאיורים האלה,
אנחנו יודעים שהיצור הזה שחי לפני בערך 100 מליון שנה,
היה מאוד גדול,
היו לו קוצים גדולים על הגב, שיצרו מפרש מרשים,
והיו לו לסתות ארוכות מעט כמו קרוקודיל,
עם שיניים קוניות,
שאולי היו בשימוש לתפוש טרף חלקלק, כמו דגים.
אבל זה היה די כל מה שידענו
על החיה הזו במשך 100 השנים הבאות.
עבודת השדה שלי לקחה אותי לאזור הגבול בין מרוקו ואלג'יריה,
מקום בשם קם קם.
זה מקום קשה לעבוד בו.
אתם צריכים להתמודד עם סופות חול ונחשים ועקרבים,
וזה די קשה למצוא מאובנים טובים שם.
אבל העבודה הקשה שלנו השתלמה.
גילינו הרבה ממצאים מדהימים.
הנה עצם הדינוזאור הגדולה ביותר
שנמצאה אי פעם בחלק הזה של הסהרה.
מצאנו שאריות של דינוזאורים טורפים עצומים,
דיונוזאורים טורפים בגודל בינוני,
ושבעה או שמונה סוגים שונים של טורפים דמויי קרוקודיל.
המאובנים האלה טבעו במערכת נהר.
מערכת הנהר היתה גם הבית לסיליקנת' בגודל מכונית,
דג מסור מפלצתי,
והשמיים מעל מערכת הנהר היו מלאים פטרוזאורים,
זוחלים מעופפים.
זה היה מקום די מסוכן,
לא המקום אליו הייתם רוצים לטייל אם היתה לכם מכונת זמן.
אז אנחנו מוצאים את כל המאובנים המדהימים האלה של חיות
שחיו יחד עם הספינוזאורוס,
אבל הסיפינוזאורוס עצמו הוכח כדי חמקמק.
מצאנו רק פיסות
וקיוויתי שנמצא שלד חלקי בנקודה מסויימת.
לבסוף, ממש לאחרונה,
היינו מסוגלים למצוא אתר חפירה
בו צייד מאובנים מקומי מצא מספר עצמות של ספינוזאורוס.
חזרנו למקום, אספנו עוד עצמות.
וכך אחרי 100 שנים לבסוף היה לנו שלד חלקי נוסף
של היצור המוזר הזה.
והיינו מסוגלים לשחזר אותו.
אנחנו יודעים עכשיו שלספינוזאור היה ראש
דומה מעט לקרוקודיל,
שונה מאוד מדינוזאורים טורפים אחרים,
מאוד שונה מה T רקס.
אבל המידע הבאמת מעניין הגיע משאר השלד.
היו לנו קוצים ארוכים,
הקוצים יצרו מפרש גדול.
היתה לנו עצם רגל, היו לנו עצמות גולגולת,
היו לנו רגלים דמויות משוט, רגליים רחבות --
שוב, מאוד יוצא דופן, לאף דינוזאור אחר לא היו רגליים כאלה --
ואנחנו חושבים שאולי הן היו בשימוש כדי ללכת על משקעים רכים,
או אולי לחתור במים.
הבטנו גם במיקרו מבנה העדין של העצם,
המבנה הפנימי של עצמות הספינוזאורוס,
ומסתבר שהן מאוד דחוסות וצפופות.
שוב, זה משהו שאנחנו רואים בחיות שמבלות הרבה זמן במים,
זה שימושי לשליטה על ציפה במים.
עשינו סריקת CT לכל העצמות ובנינו דגם דיגיטלי של הספינוזאורוס.
וכשהבטנו בשלד הדיגיטלי,
הבנו שכן, זה היה דינוזאור שונה מכל האחרים.
הוא גדול יותר מ T רקס,
וכן, לראש יש "אוכל דגים" כתוב על כולו,
אבל באמת על כל השלד היה כתוב "אוהב מים" --
עצמות דחוסות, רגליים דמויי משוט, והרגליים האחוריות בגודל מופחת,
ושוב, זה משהו שאנחנו רואים בחיות
שמבלות זמן משמעותי בתוך המים.
אז, כשהוספנו בשר לספינוזאורוס --
אני מביט בחיבורי שרירים ועטיפת הזינוזאור שלנו בעור --
הבנו שאנחנו מתמודדים עם מפלצת נהר,
דינוזאור טורף, גדול יותר מ T רקס,
השולט בנהר העתיק הזה של ענקים,
ניזון מהרבה חיות מימיות שהראתי לכם קודם.
אז זה באמת מה שעושה את זה לגילוי מדהים.
זה דינוזאור ששונה מכל האחרים.
וכמה אנשים אמרו לי, "וואו, זה גילוי של פעם בחיים.
אין עוד הרבה דברים לגלות בעולם שלנו."
ובכן, אני חושב ששום דבר לא יכול להיות רחוק יותר מהאמת.
אני חושב שהסהרה עדיין מלא באוצרות,
וכשאנשים אומרים לי שאין עוד מקומות לחקור,
אני אוהב לצטט רודף דינוזאורים מפורסם, רוי צ'פמן אנדרוז,
והוא אמר, "תמיד, היתה הרפתקה מעבר לפינה --
והעולם עדיין מלא פינות."
זה היה נכון לפני הרבה עשורים
כשרוי צ'פמן אנדרוז כתב את השורות האלו.
וזה עדיין נכון היום.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)