Роза Говард: маючи понад 500 точок у всьому світі,
IKEA взяла на себе обов‘язок стати екологічно чистою до 2030 року.
Це залучає в себе все - від використаної сировини
до кінця життєвого циклу продукту.
Через масштаби компаній...
Єспер Бродін: вуглецевий слід IKEA становить приблизно 0.1%
від всесвітніх викидів вуглецю.
РГ: ...це величезна кількість!
І це говорить Єспер Бродін,
директор Ingka Group, компанії, що відповідає за продажі IKEA.
А це Піа Гайденмарк Кук,
керівник зі сталого розвитку.
Піа Гайденмарк Кук: ми знаємо, що зміни необхідні.
Ми радіємо нашим можливостям
щодо трансформування бізнесу,
ми хочемо подивитися на ланцюг виробництва з інших сторін,
організувати нову комунікацію з клієнтами
та між колегами.
Ми контролюємо вартість, зберігаючи низькі ціни.
На наш погляд, для більшості людей важлива
доступність продукції.
Але ми не забуваємо про стиль, функціональність,
екологічність та якість.
РГ: як IKEA знаходить баланс між екологічністю
та переконує людей придбати речі під час кліматичної кризи?
ПГК: ми робимо це, оцінюючи наш бізнес у цілому.
До 2030 року ми маємо використовувати відновлювані та перероблені матеріали.
Наприклад, ми замінили бавовну в таких товарах,
як цей диван,
на екологічну бавовну.
У 2020 році ми перейдемо на деревину
з екологічно стійких джерел.
Зараз ми на етапі пошуку рішення: як знайти дизайн,
який підлягатиме переробці в подальшому.
Іншими словами: ми задумуємося, як втілити циклічний дизайн
у нашу продукцію?
Ми також приділяємо увагу взаємодії з клієнтами,
розглядаємо нові моделі послуг, наприклад: меблі як сервіс,
які ми починаємо тестувати в режимі B2B.
РГ: у 2019 році бізнес IKEA зріс на 6.5%.
Але компанія знизила свій вуглецевий слід
на 4.3%,
поклавши початок відділенню бізнесу від викидів вуглецю.
ЄБ: насправді, цей крок
подарував нам впевненість та оптимізм,
показавши, що можливо зростати та одночасно йти
правильним шляхом щодо вуглецю.
РГ: що ж, тоді як можливо зберегти цей перехід на довгий час
і розширити це відділення?
ЄБ: існує декілька міфів, які ми повинні спростувати.
Перший міф - щодо споживання.
Він переконує, що екологічність коштуватиме дорого,
що щирі наміри не можуть співіснувати з прибутком.
Але ж усе навпаки.
РГ: Чому люди повинні довіряти вам?
ЄБ: Довіра - найважливіший ресурс,
який здатен почати нову систему та взаємозв‘язок.
Для початку потрібно оцінити наміри.
Критична оцінка - лише перша частина рівняння.
Але причини, завдяки яким
ми вирішили займатися питаннями екології,
є логічними для бізнесу,
зважаючи на те, що наші співпрацівники та клієнти
очікують від нас уже зараз -
а саме, лідерства.
Тому для бренду - це небезпечний крок,
не взяти на себе лідерство.
Врешті-решт, найцікавішим я вважаю те,
що вартість екологічності зменшиться.
Це нова модель світу.
Екологічність не завадить бізнесу рости, а навпаки.
РГ: як реагують на це ваші співпрацівники та партнери?
ПГК: ми отримуємо гарні відгуки від наших колег!
Спираючись на результати опитування,
екологічність - друга причина, чому люди працевлаштовуються
та залишаються в IKEA.
А перша з них - те, що наші колеги чудові.
РГ: Кліматична криза - це також криза рівності та справедливості.
Що IKEA думає з цього приводу?
ПГК: ми впевнені, що кліматична криза - проблема людських прав.
Ми розуміємо, що люди з порожніми гаманцями -
це люди під нищівним впливом кліматичної кризи.
Фонд IKEA допомагає боротися зі змінами.
Наша благодійна організація
працює над різними кліматичними заходами в країнах, що розвиваються.
Ми виділили на це 150 млн євро за останні два роки.
У компанії Ingka, яка керує нашими торгівельними магазинами
і центрами виконання замовлень,
ми працюємо з біженцями
та даємо їм навички працевлаштування
на наших навчальних та мовних тренінгах.
РН: Зазвичай компанії думають наперед.
Клімат - проблема, яка потребує негайних дій.
Як ви з цим упораєтесь?
ЄБ: Насправді, ми - власність фонду,
тож стресове планування відсутнє.
Наш засновник завжди мислив довгостроково.
Я пам‘ятаю одну з наших останніх зустрічей з ним
декілька років тому, до його смерті.
Ми спитали в нього, як нам мислити та планувати,
на що він відповів, що потрібно думати довгостроково.
А коли ми спитали на скільки років уперед,
він відповів, що на 200 років уперед.
Можливо, це занадто далеко,
у нас небагато часу,
але 10 років - осяжне майбутнє для нас усіх.