Майже для 365 мільйонів людей англійська мова — рідна.
Понад два мільярди людей вчаться і розмовляють англійською,
як другою або третьою мовою.
Якщо ви розмовляєте англійською,
вас зможуть зрозуміти майже 2,5 мільярди людей.
Навіщо тоді вчити будь-яку іншу іноземну мову?
Хіба це не безглузде марнування часу?
Чорношкірі жителі Південної Африки нещадно критикували Нельсона Манделу
за те, що він розмовляв мовою африкаанс.
Але він відповів:
«Коли ти говориш з людиною мовою, яку вона розуміє,
ти розмовляєш з її розумом.
Коли ти говориш з людиною її рідною мовою,
ти розмовляєш з її серцем».
Дивиться, яка справа:
якщо ви хочете завоювати чиюсь довіру,
ви повинні розмовляти із серцем.
Понтифіки знають про це.
Іван Павло II вільно розмовляв десятьма мовами,
і ще десятком володів на базовому рівні.
Куди б він не поїхав, він вітав людей,
принаймні декількома реченнями, їхньою рідною мовою;
і це було важливим чинником його популярності.
Чоловіки, в яких вже є
або ось-ось з'явиться теща-іноземка, також знають це.
Вони можуть розмовляти англійською зі своїми коханими,
але, якщо вони хочуть мати гарні відносини з мамою дівчини,
то вони готові вивчати деякі неймовірні мови,
в тому числі голландську.
(Сміх)
І зазвичай це спрацьовує.
Чому?
Тому що наша рідна мова повністю переплетена
з нашою особистістю, з нашим внутрішнім «Я».
Вся історія нашої особистості глибоко сягає корінням
в нашу рідну мову, вона просякнута нею.
Ми маємо багато спогадів і почуттів, пов'язаних зі словами, виразами,
навіть з граматикою, з якою ми виросли.
Отже, якщо ви вивчаєте мову іншої людини,
ви показуєте свою справжню зацікавленість
її життям, її особистістю.
Якій тещі це не полестить?
Коли ви чуєте свою мову, ви відчуваєте зв'язок.
Коли ви подорожуєте,
ви розмовляєте іноземною мовою декілька днів або тижнів,
але в той самий момент, коли на борту літака
екіпаж вітає вас вашою рідною мовою,
ви знаєте, що повертаєтесь додому.
Якщо б рідна мова мала аромат,
я думаю, це був би аромат печива
і домашнього курячого супу,
і одеколону бабусі, —
може, навіть трохи нафталіну.
Це цілком може бути причиною того, чому штучні мови,
такі, як есперанто, не прижилися так широко, як можна було б очікувати.
Незважаючи на те, що штучна мова має чітку структуру,
проста та легка для вивчення,
жодна країна не прийняла її, як свою власну.
Жодна зі штучних мов не стала частиною
довгострокових навчальних програм,
хоча такі спроби робилися.
Але так чи інакше, незважаючи на труднощі з природними мовами, —
нескінченні виключення,
розбіжності між написанням та вимовою,
іноді абсурдну складність граматики, —
незважаючи на все це,
ми надаємо перевагу вивченню мов, які розвивалися органічно разом із людьми.
Штучні мови розмовляють з розумом.
Природні мови мають аромат печива.
Нельсон Мандела вивчав африкаанс, щоб «пізнати свого ворога».
Він казав: «Ви повинні знати їхню мову, їхні пристрасті,
надії та побоювання, якщо ви хочете перемогти їх».
Він це зробив. У нього вийшло.
Але це має стосунок не тільки до ворогів, так?
Це стосується будь-яких людських відносин.
І я точно не беруся стверджувати, що тещі — це вороги
за цим визначенням.
Сім або вісім років тому
я з родиною подорожувала Польщею.
Крамниці вже закривалися, а нам потрібно було купити щось поїсти.
Нарешті ми побачили супермаркет з іншого боку вулиці.
Єдиний спосіб потрапити туди вчасно було розвернутися.
Саме це я і зробила.
Це, напевно, було небезпечно.
І це точно було незаконно.
На стоянці, перш ніж я навіть встигла вимкнути двигун,
я почула стукіт у віконце.
Я опустила вікно, і з'явилися дві пари очей.
Кожна пара очей належала поліцейським.
Не можу сказати, що я гарно володіла польською мовою,
навіть у кращі часи,
але я могла підтримати найпростішу розмову.
Однак в цій ситуації, з нечистою совістю,
віч-на-віч із двома представниками закону в формі,
всі потрібні польські слова, які я колись знала, просто вилетіли з голови.
Проте я навіть не мала думки
викручуватися з цієї ситуації за допомогою англійської.
Англійська, ймовірно, допомогла б мені спілкуватися вільніше,
але це було б незручно для поліцейських.
Таким чином, я вирішила розмовляти польською.
Як?
Крихітна частинка мого мозку, що відповідала за польську, щойно відключилася,
за винятком однієї речі.
Я пам’ятала тільки одну річ, яку я повторювала так часто,
що могла би прочитати її на пам'ять уві сні.
Це був дитячий вірш
про хвору жабку.
(Сміх)
Це єдине, що я пам’ятала.
Знаю, що було дивно робити те, що я зробила, але я випалила:
(польською) «Якось жаба Так заслабла,
Що до лікаря побігла, Стогне: «Мабуть, захворіла!»
Окуляри той поправив, Бо старим був, хоч і бравим».
Я подивилася на поліцейських.
Вони витріщилися на мене.
(Сміх)
Мені здається, я навіть пам'ятаю, як один із них почухав потилицю.
А потім вони посміхнулися.
Вони посміхнулися.
І це мене заспокоїло,
цього було достатньо, щоб інші потрібні слова
знову з'явилися в моїй голові,
і я змогла запинаючись пробубоніти кілька уривчастих речень на кшталт:
«Дуже шкода, потрібні були продукти, ніколи не будемо більше цього робити».
Вони відпустили мене.
Коли я поїхала в магазин, вони крикнули: (польською) «Szczęśliwej podróży!»
«Щасливої дороги!»
Я не намагаюсь переконати вас вивчати мови,
щоб подорожувати світом, порушувати закони і викручуватися.
Але цей маленький епізод показує, як декілька слів, —
можливо, простих і не дуже розумних слів, —
можуть проникнути в серце і розтопити його.
До речі, в мене була альтернатива віршу про хвору жабку.
Була ще одна річ, яку я також добре пам’ятала:
це була застольна пісня.
(Сміх)
Скоріш за все, вона викликала б не посмішку,
а поїздку в місцеву поліцейську дільницю
для аналізу крові.
Не обов'язково вчити багато мов
і не обов'язково вчити їх «від А до Я».
Потрохи можна гори перевернути.
Десять слів, спрямованих до серця, можуть зробити більше,
ніж тисяча слів, промовлених до розуму.
Ви можете вибрати англійську для спілкування і зустрічатися посередині.
Але ви також можете стати тією людиною, що перетне межу,
і зустрінеться зі своїм новими знайомими, чи суперниками, ким би вони не були,
на їхній власній території.
Розмова з іншим його мовою не є ознакою слабкості;
вона служить свідченням вашої сили.
Людина, яка має мужність і докладає зусилля, щоб перетнути межу,
врешті-решт перемагає.
Не бійтеся робити помилки. Помилки роблять вас людиною.
Вони також надають вам своєрідну перевагу:
якщо ви робите помилку на тій стороні,
ви даєте можливість допомогти вам, зустрітися з вами.
І в цьому випадку контакт, який ви щойно встановили, буде міцнішим.
Отже, ви хочете, щоб вас зрозуміли
чи ви хочете встановити контакт?
Продовжуймо вчити англійську і розмовляти нею.
Таким чином ми завжди зможемо спілкуватися зі змішаною аудиторією, як на TEDx.
Англійська — потужний інструмент для обміну знаннями,
для обговорення глобальних проблем на міжнародному рівні.
Англійська мова — це шлях до 365 мільйонів сердець.
Для 365 мільйонів людей англійська мова має аромат печива.
Але навіщо зупинятися на досягнутому?
Чому б не додати трохи зусиль
і не вивчити, принаймні, ще одну іноземну мову?
В світі існує багато різних ароматів печива.
Спробуймо новий.
Дякую.
(Оплески)