Za otprilike 365 milijuna ljudi engleski je materinji jezik.
Više od dvije milijarde ljudi uči i govori engleski
kao drugi ili treći strani jezik.
Ako govorite engleski
možete se sporazumjeti s otprilike 2,5 milijarde ljudi.
Zašto biste trebali onda učiti neki drugi strani jezik?
Nije li to uzaludno trošenje vremena?
Nelsona Mandelu su žestoko kritizirali
tamnoputi Južnoafrikanci jer je govorio Afrikaans.
Odgovorio im je:
"Kada razgovaraš sa čovjekom na jeziku koji on razumije,
obraćaš se njegovoj glavi.
Kada razgovaraš na njegovom jeziku,
obraćaš se njegovu srcu."
Radi se o ovome:
ako želite nekoga osvojiti,
morate se obratiti njegovu srcu.
Pape to znaju.
Ivan Pavao II govorio je desetak jezika tečno,
i tucet njih na osnovnoj razini.
Gdje god je išao, pozdravljao je ljude,
s barem nekoliko rečenica, na njihovom jeziku,
što je bila važna karika njegove popularnosti.
Ljudi čije punice su strankinje,
ili će to tek postati, također to znaju.
Mogu sa svojim djevojkama razgovarati na engleskom,
ali ako žele da ih private njihove majke,
mladi dečki su voljni naučiti najluđe jezike,
uključujući i nizozemski.
(Smijeh)
I uglavnom taktika upali.
Zašto?
Pa, naš materinji jezik je u potpunosti isprepleten
s našom osobnosti, s našim identitetom.
Naša čitava osobna povijest je duboko ukorijenjena,
utopljena u naš materinji jezik.
Toliko je uspomena i osjećaja, povezano s riječima, izričajima,
čak i s gramatikom s kojom smo odrasli.
Zato, ako naučite, jezik druge osobe,
pokazujete da ste iskreno zainteresirani
za njihov život, za njihovu osobnost.
Koja punica ne želi da joj laskaju?
Kada čujete svoj jezik osjetite povezanost.
Kada putujete,
i govorite na stranom jeziku danima ili tjednima,
trenutak kada se ukrcate na avion,
gdje vas osoblje pozdravi na vašem jeziku,
znate da idete kući.
Ako bi vaš materinji jezik imao miris,
mislim da bi to bio miris kolačića,
i pileće juhe koja krijepi dušu,
i bakina parfema,
možda čak i malo naftalina.
Možda je upravo to razlog zašto izmišljeni jezici,
kao esperanto, nikada nisu bili toliko široko prihvaćeni koliko se očekivalo.
Koliko god su pametno smišljeni,
bili jednostavni i laki za naučiti,
niti jedna zemlja nije nikada prihvatila umjetni jezik kao svoj.
Niti će se strani jezik sistematično proučavati
masovno i dugoročno,
iako je bilo pokušaja.
Ipak, usprkos teškoćama prirodnih jezika -
frustrirajućim posebnostima,
različitostima između pisanja i izgovora,
ponekad apsurdno složenoj gramatici -
usprkos svemu tome,
radije ćemo učiti jezike koji su organski rasli s ljudima.
Izmišljeni jezici se obraćaju glavi.
Prirodni jezici mirišu na kolačiće.
Nelsonu Mandeli je učenje Afrikaansa bilo "upoznavanje neprijatelja".
Rekao je: "Morate znati njihov jezik i njihove strasti,
njihove nade i strahove, ako ih želite pobijediti."
I naučio je. I upalilo je.
Ali ne radi se stalno o neprijateljima, zar ne?
Radi se o svim ljudskim vezama.
A ja ću biti zadnja koja će tvrditi da su punice neprijatelji,
po definiciji.
Prije sedam ili osam godina,
vozila sam se Poljskom s obitelji.
Trgovine su se zatvarale, a mi smo trebali kupiti hranu.
Napokon smo vidjeli supermarket na drugoj strani ulice.
Jedni način da dođemo do njega na vrijeme je bio da polukružno zaokrenemo.
To sam i napravila.
Vjerojatno je to bio opasno.
Sigurno je bio nezakonito.
Na parkiralištu, prije nego sam stigla isključiti motor,
čula sam kucanje.
Spustila sam prozor, i pojavila su se dva para očiju.
Pripadali su policajcima.
Ne mogu svojatati ikakvu razinu znanja poljskog jezika,
u najboljem slučaju,
ali sposobna sam voditi jednostavan razgovor.
Ali, u ovome okruženju, s grižnjom savjesti,
oči u oči s dva čovjeka koji provode pravdu, u umiformi,
svaka razumna poljska riječ koju sam znala je isparila iz mene.
Ipak, niti na tren mi nije palo na pamet,
da situaciju pokušam riješiti na engleskom.
Engleski bi mi vjerojatno dao lingvističku prednost,
ali zbog toga bi vjerojatno policajcu bilo nelagodno.
Zato sam se odlučno držala poljskog.
Kako?
Onaj mali poljski dio mozga je upravo zablokirao sve,
osim jedne stvari.
Postojala je jedna stvar koju sam toliko puta ponovila,
da sam je mogla izrecitirati i u snu.
Radilo se o dječjoj pjesmi.
O bolesnoj žabi.
(Smijeh)
To je sve što sam znala.
Znam da je to bilo bizarno, ali samo je izletjelo iz mene:
(na poljskom) Jedna žaba bila slaba,
pošla do doktora kaže da joj je muka.
Doktor stavio naočale, star on bijaše."
Pogledala sam policajce.
A oni su zurili u mene.
(Smijeh)
Čini mi se da se jedan počešao po glavi.
I tada su se nasmijali.
Nasmijali.
I zbog toga sam se opustila,
dovoljno da se nekoliko relevantnijih riječi,
vrati natrag u glavu.
Promucala sam nekoliko polu-rečenica kao:
"Jako žao. Trebati hranu. Nikada to više napraviti."
Pustili su me.
Kada sam utrčala u trgovinu, viknuli su na poljskom: "Szczęśliwej podróży!"
"Sretan put!"
Nije moja namjera potaknuti vas da učite jezike,
kako biste dok putujete svijetom, kršili zakone i izvukli se od kazne.
Ovaj događaj pokazuje kako nekoliko riječi,
koliko god bile jednostavne i smiješne, samo nekoliko riječi,
mogu dotaknuti srce i otopiti ga.
Usput, postojala je alternativna za bolesnu žabu.
Postojala je još jedna koju sam jednako dobro znala:
pjesma za pijančevanje.
(Smijeh)
Njome možda ne bih izmamila osmijeh.
Nego vjerojatno put u policijsku stanicu
i alkotest.
Ne morate naučiti puno jezika,
i ne morate ih naučiti savršeno.
S malo možete postići puno.
Deset riječi upućenih srcu mogu imati veći utjecaj
nego tisuću upućenih glavi.
Uvijek se s engleskim možete naći u sredini.
No, možete odlučiti biti osoba koja će prijeći sredinu
i upoznati novog prijatelja, suparnika, koga god,
na njihovom teritoriju.
Govoriti jezik drugoga vas ne čini slabima,
već pokazuje koliko ste jaki.
Osoba koja ima hrabrosti i potrudi se prijeći tu liniju
pobjeđuje na kraju.
Ne bojte se činiti pogreške. Pogreške vas čine ljudima.
U ovome slučaju, postoji bonus:
Ako pogriješite,
dajete drugima mogućnost da vam pomognu, dođu i upoznaju vas.
Na taj način, veza koju ste započeli, će biti jača.
Dakle, želite li se sporazumijeti
ili se želite povezati?
Nastavimo s učenjem i korištenjem engleskog.
Kako bismo mogli surađivati s različitom publikom, kao tu na TEDx-u.
Engleski je snažan alat za dijeljenje znanja
na međunarodnim konvencijama o globalnim problemima.
A iznad svega, engleski je autocesta do 365 milijuna srca.
Za 365 milijuna ljudi, engleski miriše na kolačiće.
Ali zašto se zaustaviti tu?
Zašto se ne potruditi
i naučiti barem jedan strani jezik?
Postoji puno kolačića različitih okusa.
Krenimo i kušajmo novi.
Hvala.
(Pljesak)