Želim da vam ispričam priču o devojci.
Ali vam ne mogu reći njeno pravo ime.
Zvaćemo je Hadiza.
Hadiza ima 20 godina.
Ona je stidljiva,
ali ima prelep osmeh koji joj ozari lice.
Ali je u stalnim bolovima.
I najverovatnije će biti na lekovima do kraja života.
Želite li da znate zašto?
Hadiza je devojčica iz Čiboka,
i 14. aprila 2014. kidnapovali su je
teroristi iz Boko Harama.
Ipak, uspela je da pobegne,
tako što je skočila sa kamiona koji je prevozio devojčice.
Ali kada je pala, slomila je obe noge,
i morala je da puzi na stomaku, da bi se sakrila u žbunju.
Rekla mi je da je bila preplašena da će Boko Haram da se vrati po nju.
Ona je bila jedna od 57 devojčica koje su pobegle tako što su iskočile iz kamiona.
Ova priča je, sasvim opravdano, izazvala buru
svuda oko sveta.
Ljudi poput Mišel Obame, Malale i drugih
su digli glas u znak protesta,
i otprilike u to vreme - živela sam u Londonu -
bila sam poslata iz Londona u Abudžu da pokrivam Svetski ekonomski forum
kom je Nigerija bila domaćin po prvi put.
Kada smo stigli, bilo je jasno da postoji samo jedna verzija priče.
Pritisnuli smo vladu.
Postavljali smo teška pitanja o tome šta su radili
da vrate ove devojčice.
Naravno,
nisu bili presrećni našim ispitivanjem
i recimo da smo dobili svoju dozu "alternativnih činjenica".
(Smeh)
Uticajni Nigerijci u to vreme su nam govorili
da smo bili naivni,
da nismo razumeli političku situaciju u Nigeriji.
Takođe su nam rekli
da je priča o devojčicama iz Čiboka
jedna prevara.
Nažalost, ova priča o prevari je istrajala
i još uvek postoje ljudi u Nigeriji
koji veruju da devojčice iz Čiboka nikada nisu kidnapovane.
Ipak, pričala sam sa ljudima poput ovih -
rastrzanim roditeljima,
koji su nam rekli da su na dan kada im je Boko Haram kidnapovao ćerke
trčali u šumu Sambisa za kamionima u kojim su im bile ćerke.
Bili su naoružani mačetama, ali morali su da se vrate
jer je Boko Haram imao puške.
Neizbežno je da se za dve godine priča u vestima izgubila
i dve godine
nismo čuli ništa o devojčicama iz Čiboka.
Svi su mislili da su mrtve.
Ali aprila prošle godine,
dobila sam ovaj snimak.
Ovo je kadar iz snimka
koji je Boko Haram snimio kao dokaz života
i kroz svoj izvor, dobila sam snimak.
Ali pre nego sam mogla da ga objavim,
morala sam da otputujem na severoistok Nigerije
da roditelji potvrde autentičnost.
Nisam dugo morala da čekam.
Jedna od majki mi je rekla, kada je pogledala snimak,
da bi, da je mogla da posegne u laptop
i izvuče svoje dete odatle,
to bi i uradila.
Za vas u publici poput mene, koji ste roditelji,
možete samo zamisliti mučninu
koju je osećala ta majka.
Ovaj video pokrenuo je razgovore sa Boko Haramom.
Nigerijski senator mi je rekao da su u pregovore ušli
zbog ovog snimka,
jer su dugo pretpostavljali da su devojčice iz Čiboka mrtve.
Oslobođena je 21 devojčica u oktobru prošle godine.
Nažalost, njih 200 još uvek nije nađeno.
Moram da priznam da nisam bila objektivni posmatrač
u ovoj priči.
Pobesnim kada pomislim na propuštene prilike
da se spase ove devojčice.
Pobesnim kada pomislim na ono što su mi roditelji rekli,
da kada bi ovo bile ćerke bogatih i moćnih,
pronašli bi ih mnogo ranije.
I pobesnim zato što verujem
da je priča o prevari
izazvala odlaganje,
uverena sam u to.
To je bio deo razloga za odlaganje povratka.
Ovo mi prikazuje smrtonosnu opasnost lažnih vesti.
Šta da uradimo povodom ovoga?
Postoje veoma pametni ljudi,
pametni inžinjeri u Guglu i Fejsbuku,
koji pokušavaju da tehnologijom spreče širenje lažnih vesti.
Ali dalje od toga, mislim da svako ovde
ima ulogu u tome.
Mi smo oni koji dele sadržaj.
Mi smo oni koji dele priče na internetu.
U današnje doba, svi smo izdavači
i imamo odgovornost.
U svojoj novinarskoj profesiji,
proveravam, verifikujem,
verujem osećaju, ali postavljam teška pitanja.
Zašto mi ova osoba govori ovo?
Šta dobijaju deljenjem ove informacije?
Imaju li skrivene namere?
Verujem da moramo da počnemo da postavljamo teža pitanja
za informacije koje nađemo na internetu.
Istraživanje pokazuje da neki od nas ne čitaju dalje od naslova
pre nego podele priče.
Ko je ovde uradio to?
Znam da ja jesam.
Ali šta kada bismo prestali
da informacije koje dobijamo uzimamo zdravo za gotovo?
Šta kada bismo pomislili na posledice
koje informacije koje prosleđujemo imaju
kao i potencijal za podsticanje nasilja ili mržnje?
Šta kada bismo razmislili o stvarnim posledicama
informacija koje delimo?
Hvala što ste me slušali.
(Aplauz)