אם הייתי אמן טוב יותר או משהו, הייתי באמת מנסה את אלה הרבה מאות פעמים.
מחרוזות שונות ומצבים שונים, לא רציתי להכירםטוב מדי.
הרבה מהעבודה שלי היא על לא להיות מסוגל לעשות משהו היטב.
הוא מנסה למקם את עצמו במקום שבו
הערכה של אומנות אינה בהכרח חלק מההערכה של היצירה.
אחד הדברים החשובים אודות יצירות אלה הוא שבו מחרוזת אחת יחצו זה אחרת.
הם יוצרים סרט, במקרים אחרים, הם לא.
כמו אחד האחרון, הראשון כיורים לפי משקל וכוויות השניה, השוהים למעלה.
כך גם הסביר את הרעיון של להיות אשליה בסוג זה של התפר של חופפים.
ונראה אם זה חפיפה אמיתי או אשליה, או ליתר דיוק האמיתית של אשליה,
כלומר, זהו החלק האהוב עלי של היצירה כולה. והוא אולי היצירה כולה על.
כי רוב העבודה שלי היא לא illusionistic.
וגם האשליה, אם יש אשליה, בעצם אמיתי.
אבל אלה חתיכות, מקבל הסתובב, כיף, סוג אמיתי של איכס איכס כיף,
כאשר הם למעשה, האמיתי נראה כמו אשליה - אז איכות ילדותי.
אוקי. אז זה מאושר, שמח לחיות יחד, אני חושב.