Допреди Април 1954г.
общоприето убеждение...
тъй като е било опитвано многократно и никой не е успял...
Общоприето убеждение е било че няма човек който е физически способен
да счупи 4-минутната бариера.
Че не може да изтърчи 1 миля за по-малко от 4 минути.
Когато на някой му се случи нещо,той започва да си мисли че това е начинът по който трябва да бъде.
Че винаги е било така.
И ,че няма възможност това нещо да се промени.
(Финални 250м. и Бенистър излиза начело)
(виждате как със грамадната си крачка той излиза напред)
(във последните изгарящи-дробовете метри)
Роджър Бенистър се появил
и успял да счупи 4-минутната бариера!
Оттогава насам...
Над 20,000 души са преминали тази бариера
дори и гимназисти.
Двайсет хиляди души! Какво толкова се е променило?
Ето какво е станало когато са излизали на пистата:
Знаели са че може да бъде постигнато!
И понеже са знаели че е постигано,
се е появило ново вярване.
Относно тази "недостижима" бариера.
И тези 20,000 души са отишли на състезание вярвайки...
знаейки в сърцето си, че някой преди тях го е направил.
Че е възможно.
Че и те могат да го направят.
Ако някой друг може да сбъдне мечтата си,
то и ТИ можеш да сбъднеш своята.
Зрение на очите и зрение на ума.
Да виждаш със очите си означава да съдиш по това което виждаш.
но със ума интерпретираш това което виждаш.
Един човек казал: "Не е възможно,не мога да го направя. КРАЙ! Свършено е с мен! "
Той се предал!
Навсякъде ме отхвърлят. Не ме искат. Няма да продължавам повече. Няма работа!
Но един друг човек... той усетил че въпреки всички откази...
въпреки това колко лоша е икономиката,въпреки какво твърдят вестниците.
Той е вярвал че е възможно. Че "някой,някъде ще ми предложи работа".
Той просто продължавал да търси. Вярвайки че е възможно.
И познайте какво дами и господа? Ние трябва да направим същото със нашите мечти.
Защото в живота се случват неща които не очакваш.
И в повечето случаи, когато тези неща се случат, ти се иска да се предадеш.
"Лесното" не е вариант.
Да живееш е трудно! Живота е труден...
Трудно е. Когато си на 49 и работиш на някакво място от 17 години...
и идват при теб и ти казват "до тук беше" и ти дават последното заплащане.
И трябва да започнеш наново.
Трудно е дори само да понасяш трагедиите в живота. Трудно е!
Когато работиш над нещо,и влагаш всичко което имаш в него...
... и то просто не се получава. Губиш и собствените и чуждите пари.
Знаете ли какво съм открил? Че когато работиш над своята мечта ...някой бе казал :
"Колкото по-трудна битката, толкова по-сладка победата!"
Добре е за теб. Защо ли? Ами виж...
Важното е как се променяш през процеса. Много по-важно е от самата мечта.
МНОГО ПО-ВАЖНО Е!
Типа човек в когото се превръщаш.
Характера който развиваш.
Куража който придобиваш.
Вярата която получаваш.
О, то е нещо което...събуждаш се,поглеждаш се в огледалото...
... и си различен човек. Вървиш със различна нагласа.
Трябва да притежаваш такъв вид кураж,такъв тип решителност, ако искаш да го постигнеш.
ТИ СИ!
Трябва да приемеш лична отговорност за да го постигнеш.
Трябва да имаш вяра.
Трябва да вярваш в себе си!
Във собствените си способности!
Трябва да вярваш в своята услуга,компания,идея.
Безспорно.
Трябва да имаш вяра, и тази вяра ти дава...
търпение!
Защото няма да се случи толкова бързо колкото ти се иска.
Твоята мечта си е! Ако искаш да се сбъдне... вдигни си гъза и направи така че да се сбъдне!
Ако искаш да се случи... СТАВАЙ и РАБОТИ
Предизвиквам те да не си лягаш!
Предизвиквам те да станеш!
И те предизвиквам да преследваш мечтите си!
Възможно е! Можеш да спечелиш!
Каквото и да се появи, не бягай от него. Не се опитвай да минеш между капките както повечето хора.
Тръгни право към него!
Искаш да сбъднеш мечтите си? Трябва да си фокусиран!
Някои хора просто искат да наваксат изгубеното, а ти продължи и след това.
Фокусирай се върху това какво искаш да достигнеш!
Накъде си поел със живота си?